113 
uppstår, som är högst egen och icke har likhet hvarken med 
nattens mörker eller med afton- och morgonskymning. Himme¬ 
len antager en gråaktig färg med dragning i grönt, och lik ett 
mörkt, skarpt begränsadt klot sväfvar månen på firmamentet, 
omgifven af en glänsande ring, som liknar en gloria och kastar 
sina strålar åt alla håll. — Här i Stockholm, hvarest förmör¬ 
kelsen ej blir total, men dock närmar sig dertill, bör, vid mid- 
ten af densamma, äfven betydlig ljusförminskning ega rum. 
Vid förmörkelser bör naturligtvis ett exact iakttagande af 
i 
begynnelse- och slutmomenterna af så väl den partiella som den 
totala först blifva föremål för observation af dem, som äro för¬ 
sedda med härtill erforderliga hjelpemedel. Der förmörkelsen är 
total förekomma derjemte åtskilliga andra omständigheter, som 
förtjena icke mindre uppmärksamhet och som kunna lättare 
iakttagas. Härtill hörer ofvannämde glänsande ring, hvars form 
bör noga observeras, emedan det icke ännu är afgjordt, huru¬ 
vida dess medelpunkt sammanfaller med månens eller solens. 
Men ännu märkligare är det fenomen, som vid 184& års to¬ 
tala förmörkelse af flere observerades, men fullständigast anteck¬ 
nades af Schumacher. Då han, efter annoterandet af tidsmomen- 
tet för den totala förmörkelsens början, åter med sin tub ville 
betrakta månen, såg han icke allenast den lysande ringen; det 
förekom honom äfven liksom röda lågor frambrutit på tre ställen 
af månkanten. Efter några ögonblicks betraktande fann han 
dock, att i dessa skenbara flammor ingen rörelse egde rum; 
de liknade uddiga i rosenrödt ljus glänsande glacierer, hvilka 
höjde sig omkring två minuter öfver månkanten. Någon förän¬ 
dring i deras höjd eller form kunde han ej varseblifva under 
den korta tid, som återstod till den totala förmörkelsens slut. — 
Det nu omnämda fenomenet bör vid den blifvande förmörkelsen 
utgöra föremål för en speciel uppmärksamhet *). 
*) Det förtjenar anmärkas att Wasenius, Lektor i mathematiken vid 
Götheborgs Gymnasium, redan för mer än hundrade år sedan, 
nemligen vid totala solförmörkelsen den 2 Maj 1733, observerade 
