116 
bland dessa ett eller flere individer erhölle födan strax före, ett 
eller flere andra, strax efter förmörkelsens början. 
3:o Djurens beteende mot sina ungar under och strax efter 
förmörkelsen bör företrädesvis iakttagas (t. ex. på hundar, kat¬ 
ter, tamfoglar, gråsparfvar o. s. v.). 
4:o De olika husdjurens läten vid den totala förmörkelsens 
början och slut förtjena ej mindre att observeras; t. ex. om 
hundarne skälla, morra, tjuta eller hålla sig tysta; om tupparne 
gala, om höns, gäss m. fl. låta höra ovanliga läten eller de 
vanliga afton- och morgonlätena o. s. v. Boskapen och fåren 
böra i detta afseende ej glömmas. 
5:o Likaledes kan man anteckna andra beteenden hos hus¬ 
djuren, t. ex. om hundar, höns, dufvor o. s. v. söka sig in i 
husen eller ut i det fria; om gäss och särdeles änder begifva 
sig till eller från vattnet m. m. s. 
6:o På de husdjur (boskap, får, svin, hästar), som för till¬ 
fället gå ute och äro vande att om aftonen gå hem till husen 
förtjenar det synnerligen iakttagas, huruvida de vid mörkrets 
tilltagande begifva sig hemåt, såsom om det vore afton, och 
ifall de gjort detta, huru de bete sig vid ljusets återkommande. 
7:o Det förtjenar anmärkas huruvida nötkreaturen, så väl 
inom- som utomhus, lägga sig ned eller resa sig opp, samlas i 
tät skock o. s. v. 
8:o Fortsättningen eller upphörandet af deras ätande eller 
idisling kan lätt observeras af deras vanliga skötare. 
9:o Gråsparfvarnes beteende kan på många ställen lätt 
observeras, äfvensom 
10:o de vilda sångfoglarnes tystnad eller läten under och 
efter förmörkelsen. 
11;o Svalorna kunna äfven lätt observeras, hvarvid skill¬ 
nad bör göras mellan den stora, alldeles svarta ringsvalan (Cyp- 
selus apus), ladusvalan (Hirundo rustica), som är mörkröd un¬ 
der halsen och har lång sax i stjerten, samt hus-svalan (H. 
urbica) som är undertill alldeles hvit, och har kortare kluf- 
ven stjert. 
