beräkna de motsvarande procentiska sammansättningarna, så finna vi 
Busta- 
mit. 
Si . . . 48.06 
Mn . . 37.13 
Fe . . - 
Ga . . \ 4.82 
Pajsber- 
Långbans 
git. 
hyttan. 
47.38 
40.92 
40.55 
48.32 
3.41 
8.66 
4.76 
hvilka beräknade och funna värden ganska nära emotsvara hvar¬ 
andra. 
De här omordade trenne mineraliernas egenteliga vigter 
ligga hvarandra helt nära och äro för 
Bustamiten.. 3.2 
Långbanshytte mangankiseln . 3.53 
Pajsbergiten.3.63. 
I blåsrörsförhållanden öfverensstämma de äfven. 
Hvad deras geologiska sätt att förekomma beträffar, så fö¬ 
rekomma de båda svenska mineralierna under samma omstän¬ 
digheter, ty den dolomitbildning, hvilken vid Långbanshyttan 
innehåller röda mangankiseln, förer tillika en blandning af blod¬ 
sten och magnetisk jernmalm, och denna dolomit förekommer 
äfven vid Pajsberget, Pajsbergitens fyndort, hvarjemte anledning 
är till den förmodan, att dessa dolomitbildningar, oaktadt man 
icke kunnat fullfölja deras omedelbara sammanhängande, dock 
höra till samma geologiska bildning. 
Stratopeit har jag kallat ett annat mineral, hvilket af mig 
blifvit funnet äfvenledes vid Pajbergs jernrnalmsgrufvor i Filip— 
stads bergslag. Namnet är härledt deraf, att detta mineral fö¬ 
rekommer i vexlande lager med ett annat, ännu icke närmare 
undersökt, mineral. 
y,'v* 
Stratopeiten är becksvart, ogenomskinlig i större bitar, merfSJ> 
genomskinande med brunröd eller brun färg i tunna splittro|; 
den är amorph, med flatskåligt brott och fettglänsande; repå'^%.. 
lätt af knif; strecket är brunt och egentliga vigten =2.64. — 
För biåsrör: på kol upphettad utsväller den först litet och blif- 
ver brungrå, hvarefter den, vid uthållande stark hetta, smälter 
