— 165 
liga yttre form och äro skilda från stjertfenan, men det bör an¬ 
märkas, att de ännu visa sig styfva, utan att kunna nedfällas 
såsom på fullvuxna fiskar. Denna tjockare, orörliga form af 
fenor är alltså embryonell och bör anses för en mindre full¬ 
komlig fisk-bildning än de tunnhinnade fenorna, som kunna ned¬ 
fällas. På samma sätt utvisar den hos Laxarterna m. fl. före¬ 
kommande strållösa fenan (»pinna adiposa«), som är en lemning 
af den ursprungliga fenan, tydligen en lägre utbildningsgrad hos 
dessa fiskar. Bukfenorna visa samma tjocka, fasta form och 
äro dessutom bildade liksom hos slägtet Rhombus bland Flund¬ 
rorna; deras strålar sitta nemligen vid roten lika åtskilda som 
vid spetsen, liksom uti de vertikala fenorna. Roten är således 
icke smalare och ledar ej mot en gemensam basis: de äro alltså 
blotta fen-flikar på kroppen, men likna ännu ej en fri extremi¬ 
tet, motsvarande de högre djurens fot, såsom hos en fullvuxen 
gädda. Störst är dock stjertens förändring, som bäst synes af 
jemförelsen mellan figg. 4 och 5. Hela den nya, blifvande stjert¬ 
fenan har utbildat sig under den ursprungliga stjertspetsen, som 
ännu qvarsitter såsom en hinnartad eller mjuk tagg långsåt 
stjertfenans öfre kant, och som sedan icke tillväxer: hos en 
äldre fisk tyckes den vara fullkomligt försvunnen blott derige- 
nom, att den blifvit öfvervuxen af de kringliggande delarne. 
Tänderna tyckas redan finnas, men synas ej öfver tandköttet. 
Färgen är föga förändrad. 
En ännu i dag (den 4 Juli) lefvande unge är 30 mm. 
lång och synes ännu något mera utbildad genom än längre (högre) 
fenor och nästan fullkomligt utplånad bukfåll; men stjerten är 
nära lik den på fig. 5. Fenstrålarnes antal är såsom hos de 
fullvuxna, och de i stjerten äro, i öfre loben 3- i den nedre 
4-ledade. 
Då desse Gädd-ungar först erhöllos, visade de redan hela 
den glupskhet som tillkommer arten. De höllo sig vanligen stilla r 
eller helt sakta fortskridande, utan att röra stjerten, ofta något 
på sned eller baklänges, och alltid lurande på rof. De rörde 
aldrig andra föremål än dem, som visade rörelse eller tecken 
