I 
— 474 _ 
af svafvelföreningen följer råkopparen ut i utslagsmotet. I denna 
äldre erfarenhet hade man en god ledning för åstadkommandet 
af en likartad koncentrering uti nickel-skärstenen, dervid man 
dock icke borde afse eller önska någon reduktion af nickel-me¬ 
tallen; men väl dess koncentration till högre halt uti den an¬ 
rikade skärstenen eller speisen , hvars halt af andra för argen- 
tanfabrikationen obehöfliga eller skadliga metaller i och med det¬ 
samma nedsattes, hvaribland skärstenens primitivt hufvudsakliga 
beståndsdel, svafveljernet, borde under processen dekomponeras 
och den dervid bildade jernoxidulen beredas inträde i den slagg 
hvartill dels fri kiselsyra, dels kiselsyrhaltiga föreningar som 
beskickningsämnen använda skulle lemna erforderligt tillfälle. 
Denna koncentrationsprocess har jag sedan sommaren 4 850 
bedrifvit och i smält-journalen gifvit namn af anriknings- 
smältning. Dervid hafva blifvit använda dels schaktugn, dels 
flamugn; men jag har funnit den förstnämnda med våra bränn- 
materialier af öfvervägande företräde i ekonomiskt hänseende ge¬ 
nom det tillfälle den lemnar, att konsekutift med måttlig åtgång 
af bränsle och på kort tid åstadkomma större qvantiteters af- 
verkning, samt med bibehållande af en ren utsmältning af me¬ 
tall-innehållet. Härvid har tillika den ofvannämnda rostugnen 
visat sig af värde derigenom, att den medgifver möjligheten att 
inom kort tid flere gånger omsätta den nickelhaltiga skärstenen 
till betydligare belopp; så nämligen att deraf 4 5 å 20 SkM. 
kunna på dygnet tillverkas, och rostugnen derunder medhinna 
att förse schacktugnen med sitt behof af rostad vara. Hvad 
som det ena dygnet vid schaktugnen erhålles af s. k. rå speis 
(d. v. s. ej nog jernfattig eller nickelrik) rostas nemligen på 
andra dygnet, smältes ånyo på det tredje o. s. v., hvarigenom 
tillverkningen kan påskyndas och derjemte bedrifvas i större 
skala, med den försvarliga afverkningsförmåga härvarande schakt¬ 
ugnar hafva. 
4. Norrska 
