185 
p. 39, och, af Löwenhjelm, ibid. 1843, 399 och 1845, 453, 
samt af Rasch i Supplem. till Norriges Ornithologi i Nyt Magaz. 
IV och V. 
2. Coitus pcecilopus och C. gobio. — Hr Sunde- 
vall förevisade derefter flera exemplar af en liten, för vår fauna 
ny fiskart, nemligen Cottus pcecilopus (Heckel Ann. des Wiener 
Museums II, 145). Den är till färg, storlek, fenstrålarnes antal 
m. m. så lik vår allmänna C. gobio, att svårligen några skilj¬ 
aktigheter i dessa afseenden kunna uppgifvas, men den igenkän- 
nes lätt på bukfenorna, som hafva 5 till 7 svartfläckiga tvär¬ 
band och sista (5:te) strålen ganska kort, ungefär ^ så lång som 
den 4:de *). Denna sednare är något kortare än den 3:dje. 
Taggen på förlocket är liten, hvass och något uppåtböjd, men 
nästan rät, så att udden ligger bakåt och sticker då man med 
fingret stryker fisken bakifrån framåt. Dessutom finnes, nedom 
denna, en ganska liten, bred men spetsig tagg. — Hos C. gobio 
äro bukfenorna enfärgade, bleka, med sista strålen nästan så lång 
som den andra och ungefär J- af hela fenans längd. Förlocks- 
taggen är starkt hakformigt uppåtkrökt, så att den föga spetsiga 
ändan är rigtad uppåt, och vid dess rot finnes blott en ytterst 
liten, trubbig, dold benvårta. 
C. paecilopus tyckes ej vara sällsynt i Sverige. Jag har 
sjelf funnit den under innevarande sommar uti Stockholms skär¬ 
gård, i hafsvattnet utmed stränderna, der äfven C. gobio före¬ 
kommer. Vid närmare efterseende funnos sedan flera exemplar 
förvarade på riksmuseum under namn af C. gobio. Tvenne af 
dem uppgifvas vara från Luleå; ett hade påskrift »Björknäs» och 
flera finnas utan uppgift af lokal. De af Heckel beskrifna exem¬ 
plaren voro från bäckar i Karpatherna. 
Heckel har, uti den nyss citerade afhandlingen (p. 46 och 
150), uppställt den svenska Cottus gobio, under namn af nCot- 
_________________ # 
*) Hos båda arterna är första strålen liten och nära förent med den 
andra. 
