visade sig först efter nära 2 minuters förlopp, och tycktes 
likasom småningom utveckla sig, på månens högra kant, så att 
tidsmomentet, då de först framträdde, icke kunde nogare be¬ 
stämmas. Den största taggen, som satt ungefär 30° nedom 
den genom månens medelpunkt gående horizontallinien, visade 
sig först, och derefter två andra, den ena vid samma horizon- 
tallinie, och den andra ungefär 40° ofvanom densamma. Alla 
tilltogo i storlek under förmörkelsens fortgång. 2 m 5 s ,9 efter to¬ 
tala förmörkelsens början eller 1 m 16 s ,5 före dess slut upptog 
den större upphöjningens längd jemt halfva distansen emellan 
de två närmaste parallela håren, som voro insatta i teleskopets 
okular. Vinkeln emellan dessa hår uppmättes och befanns vara 
416"; hvaraf taggens längd således var 58". För öfrigt var 
han jembred, utom i yttersta ändan, der han var mycket bre¬ 
dare och böjd nedåt. De öfriga taggarna voro mycket kor¬ 
tare, men hade bredare baser. Deras färg var ljusröd och 
omgifven af hvitt ljus. 
Enligt Chronometern, som visade medeltid efter Stockholms 
Navigations-Skolas meridian (18 u 5 / Ost från Greenwich) var 
tiden 
vid första inre kontakten = 28 d 4 < 20 m 39 5 ,4 
vid andra » » — 24 1 ,8 
varaktighet = 3 W 22 S ,4 
Den sista yttre kontakten observerades med den mindre tuben 
5*22 w 37 s ,9 och derefter med teleskopet, som då förstorade 138 
gånger, 5*22 w 50 s ,2. 
Härvid får anmärkas, att en slöja af genomskinliga moln 
under hela tiden var framför solen. 
Några pålitliga observationer för bestämning af ortens läge 
kunde i anseende till den mulna väderleken alltifrån den 26 
till och med den 29 Juli icke erhållas. 
Förljensten af de meteorologiska observationerna tillkommer 
Kapten L. Ingelotz, Löjtnant A. F. Gyllenram, Apothekare Re- 
ding och Studeranden E. W. Psilander, hvilka medföljde från 
Ulricehamn och uppöfvade sig, så att de fingo fullkomlig vana 
