215 
bor jag likväl icke lemna oanmärkt, att den, som förde an- 
teckningarne, uraktlät, till följe af ett missförstånd, att göra dessa 
sa fullständiga, att af dem kan afgöras, om polarisationsplanet var 
vertikalt eller horizontelt, men, enligt hvad vi efteråt med nära 
full tillförsigt erinra oss, var det förra händelsen). — Huruvida 
månskifvans svaga ljus var polariseradt, glömde jag att särskilt 
söka utröna, men om så varit förhållandet är jag öfvertygad, 
att det skulle hafva fästat min uppmärksamhet. Den för öfrigt 
så missgynnande omständighet, att solen under hela tiden var 
mer eller mindre betäckt och omgifven af moln, kom likväl nu 
särdeles väl till pass, enär dessa fullkomligt hindrade, från vår 
atmosfer möjligen härflytande, polariseradt ljus att blanda sig i 
fenomenet. Också kunde, oaktadt allt mitt bemödande, ej min¬ 
sta tecken till polariseradt ljus varseblifvas i månens grannskap. 
Den bekante fransyske Astronomen Mauvais yttrar om sina 
iakttagelser vid 1842 års totala förmörkelse: »Pendant 1’eclipse 
totale jai dirigé sur la Lune et sur la couronne le polariscope 
dit de Savart, et j’ai vu les bändes irisées. Le maximum d’in- 
tensité correspondait å la position horizontale de ces bändes'; 
elles étaient tresvives sur la couronne et au delå; elles parais- 
sent moins prononcées sur la Lune méme. Cependant on les 
voyait distinctement.» (Annuaire pour lan 1846 par le Bu¬ 
reau des Longitudes p. 404). Af denna uppgift kan man rö¬ 
rande pola risa tionsplanets läge, om jag icke allt för mycket miss¬ 
tager mig, visserligen allenast sluta, att detta plan var antingen 
horizontelt eller vertikalt, men emedlertid torde af Mr Mauvais’ 
och mina iakttagelser å coronan i sin helhet, med temligen stor 
sannolikhet, kunna dragas den slutsats, att jordatmosferen har 
åtminstone någon del i coronans bildning. Innan öfriga ob¬ 
servatörers iakttagelser hunnit blifva offentliggjorda, synes det 
likväl vara för tidigt att söka försvara den ena eller andra af 
de allmänt kända, mycket omtvistade hypotheserna om coronans 
uppkomst; jag anhåller derföre att i stället få öfvergå till det 
andra icke mindre märkvärdiga ljusfenomenet, nemligen 
Öfvers. af K , Vet.-Akad. Förh. Arg. 8 . N:o 7 Sc. 8. 
