— ° 22 u 2 — 
förblef 4*5' och 4*10', hvarefter den åter började höja sig till 
15°,8. Barometern föll något under hela tiden, så att, då den 
vid förmörkelsens början visade 758 mm ,70, stod den vid slutet 
på 758 mm ,20. Under totala phasen hade man mellan molnen 
observerat tvenne stjernor, hvilka, att döma af beskrifningen på 
läget, tyckas hafva varit Regulus och Mercurius. 
Anm. Allt är beskrifvet sådant det visade sig i en om¬ 
vändande tub. Detsamma är förhållandet med de bifogade teck- 
ningarne. 
Herr Premier-Löjtnant C. A. Pettersson, som i Göteborg 
anställt observationer öfver förmörkelsen, hade i bref till Herr 
Wallmark derom insändt följande berättelse: 
»Detta sällsamma fenomen, som här iakttogs äfven af 
Airy och åtskilliga andra främmande vetenskapsmän, observe¬ 
rades af mig i härvarande Navigations-skolas lokal, hvars geo¬ 
grafiska koordinater, determinerade genom af mig med största 
sorgfällighet anställda observationer, äro: polhöjden = 57°42 / 6",2 
och meridian-skillnaden vester om Stockholms Observatorium = 
0 ?i 24 m 23*,5. 
Väderleken, som länge varit regnig, såg föga hoppgifvande 
ut om morgonen, men närmare middagen började det lyckligt¬ 
vis klarna. Himmeln förblef ock, märkvärdigt nog, ganska klar, 
ända till den totala förmörkelsen var väl öfver. 
Till observationen begagnades en mig tillhörig förträfflig 
Pistor-Martinsk achromatisk tub med 2\ Pariserliniers apertur. 
Första kontakten observerades med 68-faldig förstoring, men 
alla de öfriga iakttagelserna gjordes med 40-faldig förstoring, 
hvarmed synfältet har den ansenliga storleken af 1°8'. 
Något före förmörkelsens början genommönstrade jag om¬ 
sorgsfullt solskifvan till upptäckande af solfläckar och facklor i 
grannskapet af brädden. Jag varseblef en grupp dunkla fläckar, 
omgifven af facklor nära den vestra solbrädden samt en isole¬ 
rad större fläck med en närbelägen fackelgrupp vid den östra. 
