m 
nemligen solen omkring en fjerdedels timma före den totala för¬ 
mörkelsens inträdande bortskymdes af en tunn halftgenomskin- 
lig molnstrimma, borttog jag skymglaset och fick då vid mol¬ 
nets försvinnande se hela månranden tydligt begränsad, hvilket 
sedan alltjemt fortfor att vara fallet, intilldess den totala för¬ 
mörkelsen inträffade, under hvilken månen hade det utseen¬ 
de, som framställes i fig. 2. Då jag flera gånger noggrant 
granskade hela månranden, är jag temligen säker, att inga 
flera proeminencer voro att se. De röda flammor, som visade 
sig i närheten af den punkt på månranden, der den första sol¬ 
strålen sedan framträdde, bestodo af ett hornlik t utskott och 
en från månranden skild sky, nätformigt genomväfd af klara 
strimmor. I formen af dessa proeminencer kunde jag ej märka 
någon förändring: att de syntes blifva allt klarare, kan vara en 
följd deraf, att ögat alltmera vande sig vid mörkret. Något 
perlbandsfenomen iakttog jag icke: månranden visade sig på 
solskifvan endast omärkligt tandad. 
Himlen, som under den totala förmörkelsen var alldeles 
klar, utan en enda molnfläck, började straxt derefter ånyo be¬ 
täckas af moln, som till och med bortskymde emersionen. 
En temligen stark sydvestvind, som blåst hela dagen, lade 
sig fullkomligt under den totala förmörkelsen, på samma gång 
som de talrika molnmassorna spårlöst försvunno, men visade sig 
åter vid solljusets tilltagande. 
Till polhöjdens bestämmande och urets korrigerande med- 
hade jag visserligen en Pistors reflexions-cirkel, men i följd af 
missgynnande väderlek kunde jag dermed ingenting uträtta, utan 
nödgas nöja mig med den ungefärliga, efter kartorna gjorda be¬ 
stämningen 57°8 / polhöjd och 30°54' longitud (från Ferrö). 
\ 
Likaledes kan jag ej anföra någon annan tidsbestämning än 
3'22" såsom den totala förmörkelsens varaktighet, ehuru jag ej 
är fullt säker, att icke något fel insmugit sig i anteckningen af 
tiden för dess slut, som möjligen gjort denna uppgift några se¬ 
kunder för stor.» 
