»På förmiddagen den 28 Juli anlände jag till det strax 
bredvid Barnarps gästgifvaregård, £ mil söder om Jönköping 
belägna Odensjö, hvarest Inspektor Westman hade godheten ställa 
sitt hus till min disposition för observationers anställande. — När¬ 
varande voro dessutom Prosten och Prostinnan Filön, Prosten 
och Prostinnan Sandell, Pastorn och Pastorskan Nordström 
Organisten Andrön och Skolläraren Olander, hvilka alla sins¬ 
emellan fördelade iakttagelserna på de djur och växter, som 
voro att tillgå, under det jag önskade att få följa sjelfva för¬ 
mörkelsefenomenet. 
i 
Vädret var på f. m. regnigt och dimmigt; från middagen 
upphörde regnet, men stora moln betäckte himmelen; vinden 
ombvtlig, S. V. 
Boskap skreaturen, som gingo i bete ett stycke från går¬ 
den, utan att vanligen om aftnarne komma hem, visade sig 
allenast uppfatta mörkret såsom en aftonskymning. Oxarne 
lade sig en stund före totala förmörkelsen och idislade, samt 
fortforo dermed helt lugnt.. Då ljuset återkommit reste de sig 
och en del började åter beta. En flock utegående får lade 
sig vid mörkrets början; en annan flock fortfor att gå, se sig 
om o. s. v., liksom förut. — Hästarne, som stodo inne, hade 
ej visat någon yttring af uppmärksamhet på mörkret, utan 
fortforo att äta. 
En stor Bandhund gick vid ljusets försvinnande in i sin 
koja och blef der stillaliggande omkring en timma sedan det 
återkommit. En liten kammarhund, som förut på dagen er¬ 
hållit sina vanliga mål, fick mjölk och fortfor ostörd att för¬ 
tära den. oaktadt det derunder hastigt inbrytande mörkret. 
Hönsen, som kort före mörkret blifvit utsläppte, tycktes 
föga bry sid derom, utan plockade och åto såsom vanligt. — 
Tupparne märktes ej gala eller visa sig oroliga. 
Svalorna (H. rustica och urbica) flögo såsom vanligt ända 
till totala mörkrets början, då de af alla, som voro ute, sågos 
hastigt flyga förbi och försvinna. Prosten Filön och Inspektor 
Westman, som begifvit sig ut till det ställe, der boskapen be- 
