— 237 
Ref. såg dem göra följande morgon. Under mörkret hade de 
försvunnit och visade sig ej sedan, åtminstone på en längre 
stund derefter. 
En större Gris, som gick i en afstängd plats vid gården, 
höll för tillfället på, att förtära slutet af sin måltid, men då 
mörkret inbröt, upphörde han dermed tvärt och sprang rätt 
in i sin koja, der han lugnt förblef tills ljuset återkom, då 
han genast åter sprang ut och fortsatte med sin förra syssel¬ 
sättning. En Katt visade ingen uppmärksamhet på ljusför¬ 
ändringen, utan fortfor smekande och spinnande såsom förut. 
Fru Doktorinnan Westerberg hade såsom någonting ovan¬ 
ligt anmärkt, att hennes lilla dotter, 1 1 månader gammal och 
af god helsa, vid totala förmörkelsens början visade de vanliga 
tecknen till sömn, som annars ej plägade visa sig förr än då 
det började mörkna om aftonen, såsom gäspning, gnuggning af 
ögonen o. s. v., men strax efter ljusets återkomst blef barnet 
vaket och lifligt såsom förut. 
Assessorn J. Vult von Steyern och hans fru hade under 
mörkret sett en Caprimulgus inom vestra delen af staden, åt 
helt annat håll, än den som nyss nämdes och de hade iakt¬ 
tagit enahanda förhållande hos Svalorna, som det här förut 
omtalade. 
Löjtnanten Wrangel hade anmärkt, att en hund som re¬ 
dan förut låg vid gatan och gnagde på ett ben, oafbrutet fort¬ 
satt dermed under hela den tid mörkret varade och en stund 
sedan ljuset återkommit. 
Grefve Hamilton, egare af Huseby bruk nära Vexiö 
meddelade,' att Hästar , Oxar och Kor, som vid nämnde ställe 
gingo i bete på en ängsmark, utan att vanligtvis inkomma till 
husen om aftnarne, vid totala förmörkelsens början samlades 
under de derstädes befintliga träden, såsom de ofta plägade 
göra mot natten. 
På Örnsnäs , f mil N. om Skenninge, erhöllos uppgifter 
af Major H. Sundevall och hans Fru. Förmörkelsen hade 
ännu derstädes varit total. Vädret var vackert med strömoln 
