244 
varande Grönsiskor förhöllo sig på samma sätt, under ena¬ 
handa förhållanden. — Några Ankor, som voro ute på höns¬ 
gården, gingo icke in uti det öppna hönshuset då mörkret in¬ 
trädde, men lade sig ned på marken. Nu lades föda i deras 
vanliga tråg, men de rörde den ej, ehuru äfven dessa förut 
erhållit ganska, sparsam föda. — Några Sparfvar och Svalor 
sågos flyga oroligt fram och tillbaka; de sednare flögo ej sär¬ 
deles lågt. — Ett par Kråkor flögo under mörkret från sta¬ 
den åt skogen. 
Rådman J. Kjellman i Borås, som i tjugu års tid haft 
Iglar uti dertill inrättade glaskärl, dels till vanligt bruk, dels 
såsom väderspåmän, fann att dessa djur, som under de före¬ 
gående dagarne varit oroliga, och i anseende till den regniga 
väderleken hållit sig uppe i glasen, den 28 Juli drogo sig 
alla ned i vattnet och sutto orörliqa; men då förmörkelsen var 
förbi kommo de åter i rörelse, såsom dagarne förut. »De 
svarta eller Häst iglar na)), som Herr Kjellmann haft inne alle¬ 
nast derföre, att de äro vida tillförlitligare väderspåmän än de 
vanliga Blodiglarne», förhöllo sig liksom dessa sednare. 
Några Oxar som voro ute på bete, kommo framsprin¬ 
gande och ville in i hus. Då förmörkelsen var förbi släpptes 
de åter ut och förhöllo sig såsom vanligt. Svalorna, hvilkas 
ungar redan flögo, kommo vid mörkrets början in och togo 
plats, de yngre uti, de gamla ofvanpå boet; efter mörkrets slut 
flögo de snart åter. 
Lektorn E. G. Björling har uti Strömstad antecknat föl¬ 
jande observationer, som blifvit gjorda eller insamlade der- 
städes, till större delen af Aptekaren Burman. Vädret var blå¬ 
sigt, himlen öfverdragen af tunna moln. 
En hop Får och Lam som gingo ute, slöto sig kort före 
mörkret tätt tillhopa och förblefvo så, dels liggande, dels stilla¬ 
stående, idislande, tills ljuset återkommit, då de skingrade sig. 
— Från ett ställe på landsbygden berättades, att Kor och 
Oxar , som gingo på bete, kort före mörkret, råmande samlat 
