246 
På ett ställe, der gården var öppen mot den stora, nedan¬ 
för flytande ån, gingo några, två månader gamla Ank-ungar, 
hvilka dagen förut blifvit öfvergifna af en höna, som dittills 
följt dem. Kort före mörkret skyndade de fram till sitt hus, 
som var stängdt, och lade sig tätt tillhopa vid dörren; man 
öppnade den, insläppte ungarne oeh stängde. Då ljuset åter¬ 
kom började de straxt kackla, och gingo ut så snart dörren 
öppnades. — På ett annat ställe sågos deremot några två å 
tre månaders ank-ungar, under hela tiden gå omkring och äta 
på en kringstängd hönsgård, såsom om intet ovanligt föregått. 
Tamdufmrna sågos, kort förr än mörkret inträdde, flyga 
in i dufslaget, der de förblefvo stillasittande till dess solen åter 
visat sig, då de flögo ut, plockade fjädrarne såsom om mor¬ 
gonen och kuttrade. 
Canariefoglarna sågos, i tre olika burar, kort före ljusets för¬ 
svinnande, sätta sig liksom om aftnarne. I en af burarne voro 
tre ungar, af hvilka en stack hufvudet under vingen, såsom 
till sömn. Kort efter mörkrets upphörande började de alla åter 
hoppa. En af ungarna fanns följande morgon död i matlådan. 
I en trädgård, der »Sparfvar och Arior flögo qvittrande 
omkring», sågos de straxt före mörkret sätta sig tysta och 
stilla uti träden; men kort efter dess upphörande flögo de åter 
ut och qvittrade. 
En flock Gräspcirfvar, som sökte sin föda på marken, 
flögo före ljusets försvinnande upp i ett träd, hvarvid en af 
dem åter föll ned från grenen på gräsvallen, der han blef sit¬ 
tande tills en gosse, efter en half minuts förlopp sprang till 
för att taga honom då han flög upp i trädet. [Utan tvifvel 
var det en nyss utflugen unge. Ungefär detsamma händer 
temligen ofta, äfven på ljusa dagen, men berättelsen kan dock 
lörtjena anföras]. — Andra gråsparfvar sågos, likaledes då för¬ 
mörkelsen närmade sig till total, tysta samla sig i flock på 
ett tak, der de qvarsutto till kort efter ljusets återkomst, då de 
åter började q vittra och småningom skingrade sig. 
Några 
