— 250 
oenas in på några löfklädda kullar. Vid samma tid utflög 
Hirundo urbica med sina ungar från boen, som finnas i mängd 
uti en flygelbyggnad på stället. Dessa foglar ansågos vara högst 
uppskrämda, gåfvo ett ovanligt läte, sökte sig intill tak och 
väggar och sväfvade i trånga kretsar omkring fem å sex personer, 
som stodo tillsammans *), men då solljuset ånyo blef starkare 
flögo de åter in i boen med sitt vanliga glada qvittrande. 
Baron W. Löwen iakttog på Häringe, 3 mil söder om 
Stockholm, att boskapskreatur , som voro vanda att om aftonen 
gå hem från betet, äfven hemkommo vid förmörkelsen. — Få¬ 
ren, som kl. 3,45' [således v.p. 1 timme före mörkret] gått 
ned till vattnet, skyndade åter till fårhuset då förmörkelsen 
blef total. — Hundar syntes oroliga och darrande. — Sparfvar 
och andra småfoglar vid boningshusen tystnade och inkröpo i 
sina bon. Likaså i skogsmarken, der vid mörkrets början allt 
fogelqvitter tystnade. Svalorna flögo lågt ned, tätt öfver vat¬ 
tenytan. — Kråkorna flaxade tigande omkring och flögo slut¬ 
ligen snabbt, rakt uppåt, så att man ej kunde följa dem med 
blotta ögat. — Dufvorna höllo sig inne i dufslaget, utan att 
kuttra. 
Flugorna inomhus kröpo in i fönsterspringor eller satte 
sig, såsom om aftnarna, i taket och höllo sig der stilla. — 
Bien kommo i stora skaror inflygande i kuporna, intet enda 
sågs under förmörkelsen utanför. — Daggmaskar syntes icke till. 
Professor P. Wahlberg i Stockholm, der vädret var torrt 
med strömoln, iakttog uti Trädgårdsföreningens trädgård följande: 
Gråsparfvar, (Fr. domest ica) sutto på taken och lä to, äf¬ 
ven under mörkaste tiden, höra det läte, som de pläga gifva, 
då de sålunda satt sig. Då ljuset åter något tilltagit flögo de. 
*) Sannolikt torde deras beteende heldre kunna förklaras deraf, att de 
sökte fånga mygg och andra aftoninsekter, som framkommo kring 
husen och omkring de nämnde personerna, än deraf, att de voro 
skrämde af mörkret. C. S. 
