252 
Om djuren har han anmärkt, att några hästar och får, som 
gingo ute i en hägnad nära gården, lade sig eller stodo stilla 
på samma sätt som de plägade göra vid nattens annalkande. 
Största mörkret förliknas vid den skymning, som derstädes rå¬ 
der under den korta natten midtpå sommaren. 
Herr Sundevall tilläde: det är med verkligt nöje jag sökt 
verkställa uppdraget, att på ett ställe sammanföra de ofvanstå- 
ende iakttagelserna. De hafva blifvit flera och lärorikare än 
man på förhand hade vågat hoppas, och det kan ej undgå att 
anmärkas af den som genomläser dem, att ehuru de blifvit 
gjorda på vidt aflägsna ställen, i alla delar af landet, af 
ett stort antal personer, som på högst olika sätt uppfattat an¬ 
ledningarna till de yttringar, de sågo hos djuren, så äro dock 
sjelfva iakttagelserna märkvärdigt öfverensstämmande. Då de 
i allmänhet blifvit gjorda på djurarter, som vanligtvis omgifva 
menniskors boningar, finnas många uppgifter på nästan hvarje 
art, hvilket i hög grad ökar deras värde, emedan öfverensstäm- 
melsen mellan många iakttagelser, på vidt skilda orter, gifver 
dem en tillförlitlighet, som de skulle saknat, i fall de stått en¬ 
staka, och gör att de kunna korrigera hvarandra, så att det 
synes huruvida andra tillkomna omständigheter förvillat en och 
annan iagttagelse. 
Det första, som med säkerhet framlyser af dessa observa¬ 
tioner, är att djuren allenast uppfattat förmörkelsen såsom ett 
vanligt aftonmörker och det återkommande ljuset såsom en mor¬ 
gon, hvarigenom åter den åsigten bekräftas, att djurens sömn 
och i allmänhet natt-yttringar vida mera bestämmas af ljuset, 
än af jordens riktning mot solen m. m som varit omtaladt så¬ 
som orsak. — Det synes hafva varit en ganska allmän tro, 
att djuren varit högst uppskrämda, såsom genom känslan af en 
allmän nöd eller stor olycka, eller åtminstone förvillade genom 
mörkrets inträffande på en ovanlig tid af dagen; men då det, 
genom observationernas sammanställande, blifvit fullkomligen klart, 
att endast de vanliga och alldagliga orsakerna varit tillräckliga 
att förorsaka de observerade yttringarna, och då just de, icke 
