253 
få observatörer, som närmare känna djurarterna och äro vanda 
att observera på dem, icke funnit yttringarna afvika från dem 
som inträffa hvarje afton, så blir det ganska tydligt, att den 
förmodade oron och skrämseln hos djuren allenast berott på 
individuell uppfattning, vid ett tillfälle då inbillningskraften varit 
uppdrifven och då de vanliga aftonfenomenen sågos vid en 
ovanlig tid på dagen. Äfven vanda observatörer hafva vid detta 
tillfälle icke kunnat afhålla den föreställningen, att djuren varit 
oroliga, ehuru de sågo dem handla alldeles lugnt och på van¬ 
ligt sätt. Man bör härvid ihågkomma, att det nästan dagligen 
ses inträffa, att djur, som mot aftonen blifvit af en och annan 
orsak fördröjda, måste skynda sig hem, eller rent af låta öf- 
verraska sig af mörkret. Emellertid har ref. ansett sig böra 
alldeles utelemna de förmodanden, som många framställt om 
denna oro och skrämsel hos djuren, för att blott rent fram¬ 
ställa hvad hvar och en uppgifvit sig hafva sett. Likaledes 
äro de iakttagelser utelemnade, som blifvit anställda på fiskar, 
grodor, insekter o. d., hvilka för tillfället blifvit intagna, och 
bragta i ett för dem alldeles ovanligt läge. 
Vidare synes det af observationerna, att hundar och kattor 
varit de djur, som visat minsta uppmärksamheten på förmörkel¬ 
sen, hvilket ganska väl öfverensstämmer dermed, att dessa, så¬ 
som de flesta rofdjur af däggdjursklassen, äro vanda att vara i 
verksamhet lika väl om natten som om dagen. De växtätande 
däggdjuren hafva deremot mera regelbundet känt inflytandet af 
mörkret. De husdjur, som varit vanda att hemdrifvas om af¬ 
tonen, hafva äfven nu gått hemåt; de, som varit vanda att bli 
ute, hafva betett sig såsom vanligt om aftonen: alla oxar hafva 
lagt sig ned att idisla o. s. v. — Eoglarna och insekterna 
hafva visat sig högst beroende af ljuset. Tamdufvorna hafva 
slagit in i dufslagen då det började bli skumt och förhållit sig 
tysta under mörkret; svalorna hafva ej begifvit sig in förr än 
just under mörkrets början, och en iagttagelse synes visa, att 
Cypselus apus förblifvit flygande ute. En annan observation 
