258 
éndast hos de mest känsliga arterna varit tillräcklig att fram¬ 
kalla någon förändring. Dessutom bör anmärkas, att det olika 
förhållande, som af särskilde observatörer blifvit uppgifvet, huf- 
vudsakligen synes hafva berott af förmörkelsens mer eller 
mindre fullständighet, samt af väderlekens beskaffenhet på ob- 
servationsstället. 
5 . Gulo borealis. — Bland anteckningarna öfver djurs 
förhållande under solförmörkelsen hade inkommit en skrifvelse 
undertecknad af Stadsfiskalen O. G. Schagerlind, Tullvaktmä¬ 
staren A. Hedberg och Studeranden J. Hedberg, samt ytter¬ 
ligare bestyrkt af Postmästaren G. E. Geyer, att straxt före 
förmörkelsen hade två Järfvar (Gulo borealis) visat sig i en ärt¬ 
åker vid Sohlberga i granskapet af Arvika i Vermland, och der- 
ifrån blifvit bortskrämde af dem som undertecknat skrifvelsen. 
Det anföres vidare, att denna djurart är högst sällsynt åt detta 
håll, och icke varit känd att visa sig på odlade ställen, utan 
blott att uppehålla sig i de aflägsnare skogstrakterna. Då 
denna uppgift endast har värde såsom upplysande detta djurs 
geografiska utbredning, har den icke blifvit upptagen under fö¬ 
regående rubrik. 
6 . Nickeltillverkning. -— Herr Bredberg hade in¬ 
skickat till Akademien en uppsats, redogörande för de försök, 
hvarmed han under den sednaste tiden varit sysselsatt för att 
tillgodonjuta den nickel- och kopparhaltiga Klefvamalmen i 
Småland. Af denna upsats, som uteslutande berörde den teck- 
niska delen af ämnet, gjordes en sammandragen redogörelse in¬ 
för Akademien, innehållande i hufvudsak, att Herr Bredberg tror 
sig, förmedelst användande af en bättre rostniug, hafva lyckats 
åvägabringa sådana af honom kallade koncentrationssmältningar, 
att han dervid erhållit en skärstensprodukt, som varit rik på 
nickel och koppar, men deremot ganska fattig på jern. 
