— 289 — 
4 linier och rörets ej fullt 2, så att en gemenskap likväl 
ägde rum emellan luften inuti och utanför det cylindriska glas¬ 
kärlet. Den hängdes lutande, på det att solstrålen skulle falla 
vinkelrätt på dess axel, hvilket dock ej kunde fullt åstadkommas. 
Yid thermometer-observationerna biträddes jag af Eleven 
vid Navigationsskolan i Götheborg, Hr Rud. Theod. Wallertz. 
Den thermometer, som under benämning N:o 1 användes 
i skuggan, är af Hr Professor Selander jemförd med Kongl. 
Akademiens. De öfriga tvennes korrectioner bestämdes dagen 
före förmörkelsen af Hr Wallertz och mig. De värden, som 
af mig angifvas, äro följakteligen sådana, som skulle erhållits 
om Kongl. Akademiens thermometer varit begagnad. 
Kort före den partiela förmörkelsens början var himmelen 
nästan molnfri. En stark, stadig och genomträngande vind 
tryckte mig rakt på bröstet, då jag vände mig åt solen. Se¬ 
dan månen inträngt på solskifvan såg man då och då tunna 
molnhinnor öfver solen. Himmelen blef sedermera ojemt klar. 
Kort före totala förmörkelsen funnos moln, och efter ljusets åter¬ 
komst blef den dimmig, men klarnade åter och blef efter för¬ 
mörkelsens slut nästan aldeles klar i^en. Den starka blåsten 
fortfor länge, men aftog hastigt kort före den totala förmör¬ 
kelsen, då ett fullkomligt lugn inträdde. Sedan solljuset åter¬ 
kommit, kändes en svag vind. 
