18 
T. Ett nytt tonsystem. — Hr Frih. Wrede redo¬ 
gjorde för den af Hr Adjunkt S. Munck af Rosensghöld i sed- 
naste sammanträde inlemnade afhandling: försök att grundlägga 
ett nytt tonsystem. 
((Författaren lemnar till en början en kort historisk fram¬ 
ställning af sitt ämne, med särskildt afseende på de tonsyste- 
mer, som varit i bruk hos Grekerna. Han visar då, att det 
diatoniska tonsystemet var det enda, som kunde bibehålla sig 
en längre tid, alldenstund de öfriga mer eller mindre afveko 
från naturen, och innehöllo intervaller, hvilka voro svåra för 
en sångare att träffa. Sedan han med några ord omtalat det 
diatoniska systemets indelning i sina sju hufvudtonarter, hvilka 
sedan under förändrade namn öfvergått till medeltiden, och 
fästat uppmärksamheten på olikheten mellan Grekernes och de 
nyares sätt att stämma tonerna i den diatoniska (lydiska) 
skalan, framställer han sannolika anledningen till uppkomsten 
af de så kallade chromatiska tonerna. Förf. inskränker sig 
här till de båda hufvudtonarterna dur och moll (lydiska och 
hypodoriska), och visar, att 9 bitoner behöfdes för att kunna 
begagna hvar och en af de sju tonerna i diatoniska skalan 
såsom grundton. Sedan förf. uppgifvit de mathematiska grun¬ 
derna till olikheten mellan tvenne närbelägna bitoner, t. ex. 
mellan Dis och Es, hvaraf den ena uppkommit genom upp¬ 
höjning och den andra genom nedsänkning, visar han nödvän¬ 
digheten, att äfven betrakta bitonerna sjelfva såsom grundto¬ 
ner. Genom att beständigt uppstiga och nedstiga i qvarter 
från 'grundton till grundton, bestämmer förf. särskildt de nya 
bitoner, som måste införas, och visar, att då man å ena si¬ 
dan stannar vid Fes , och å den andra vid His f behöfvas 
inalles 23 bitoner, så att octaven innehåller 30 toner, hvaraf 
21 kunna betraktas såsom grundtoner i dur och moll.» 
«Förf. går nu vidare och fäster uppmärksamheten på en 
förut nästan öfversedd omständighet, nemligen den, att de 
diatoniska tonernas chromatiska upphöjning och nedsänkning, 
medelst så kallade små halfva toner, eller g och b, icke för- 
