56 
två qvinnor och ett barn, som köptes från Canguås, men 
finner ej något särdeles märkvärdigt att anföra om dem, annat 
än storleken, som är ungefär lika med våra Lappars . De 
tycktes vara mycket dumma och kunde knappt förmås att tala. 
På andra sidan Paraguay-floden, eller Chacon, finnas flera 
Indianstammar, bland hvilka Guaicurus äro de talrikaste. De 
äro ganska råa, lefva af jagt och ligga i ständig fejd med Pa¬ 
raguay, sedan regeringen låtit anlägga flera skansar på deras 
område. Då de ofta passerade floden för att plundra och mör¬ 
da, lät Diet. Francia, på venstra stranden, ända från dess 
mynning till Villa— real (60 sv. mil), på hvarje half mil anlägga 
vaktplatser för att observera dem och genom skott gifva signal 
ifall de ville gå öfver floden. 
Dessa Indianstammar sägas tala från hvarannan helt olika 
språk, utom Guaranis och Canguås, hvilka tala ett och det¬ 
samma, som kallas Guarani. Detta har i Paraguay blifvit 
landets språk, och största delen af dess invånare förstå ej 
spanska, så att presterna på landet allmänneligen predika på 
indianspråket. Jag har således äfven blifvit nödsakad att lära 
något deraf. Det eger åtskilliga högst egna och besynnerliga 
vokal-ljud och dess grammatikalbyggnad synes mig så inveck¬ 
lad och svår, att jag nära blifvit afskräckt från att studera den. 
Payaguås kunna nu alla tala detta språk, men sinsemellan an¬ 
vända de ännu alltid sitt eget, som är sträft och gutturalt. 
Mbayå-språket säges vara vackert och talas i en halft sjun¬ 
gande ton. Här finnes således ett rikt fält för dem, som stu¬ 
dera anthropologi och linguistik, men som en menniskas lif är 
alltför kort för att befatta sig med allt, har jag, åtminstone 
hittills, ej vågat dermed borttaga altför mycken tid från de 
forskningsämnen, som närmast utgjort ändamålet för min resa.” ... 
Aterlemnad af handling» 
Hr Malmstens i sednaste sammankomst inlemnade afhandling: Bidrag 
till läran om elIiptiska funetionerna, återlemnades af Hrr Lager- 
