73 
O A. 
D ° ° O O 
O 
o o 
Öfverst på hvardera högen är en mindre fördjupning, i form 
af en liten jättegryta, — åstadkommen, som det synes, icke 
genom åverkan. I högen A, som är störst och ligger högst, 
hittades förliden sommar, under grustägt, nära högens spets 
och på knappa 48 tums djup, det cranium, jag tog mig fri¬ 
heten öfversända — något skadadt genom spadan. Också 
träffades, i samma hög, mycket små hvita skärfvor af ben, 1 
å £ tum långa. 
C. F. Broocman, i sin Beskrifning öfver Östergöthland, 
tryckt 4760, — sedan han berättat om några runstenar i Stora 
o 
Aby fordna kyrka, — säger, pag. 625, — syftande på den 
förutnämde Sandstugubacken: »Utom thessa ålderdoms-märken 
»äro ock i Soknen nog Ättebackar med uppresta Hallar vid, 
»och fants för några år sedan en ganska lång benragla uti en 
»Ättegrift ännu oförmultnad.» Traditionen om denna benragla 
är ock gängse än i dag, men utan vidare commentarier. Visst 
är, att dels under åkerns brukning kring »hallarna», dels i de 
ofredade högarna, man ofta träffar bitar af ben, och små skärf¬ 
vor af bränd lera, likväl tillräckligt stora att tillkännagifva sig 
såsom fragmenter af forntida urnor. Att fältet, under sednare 
århundraden, ej varit nyttjadt till hegrafningsplats, det känner 
man med visshet.» 
Enligt Hr Retzii mätning var craniets längd 0,490; pann- 
bredd 0,400; nackbredd 0,443; omkrets 0,542 och sålunda af 
samma dimensioner hvilka Hr R. i sin skrift öfver nordboar- 
nes cranier uppgifvit i medeltal för Svenskarnes hufvudskålar. 
Af det anförda torde kunna slutas, att ifrågavarande hufvudskål, 
som efter allt utseende är af en mansperson, hlifvit begrafven 
under hedniska tiden och tillhört en person af större betyden¬ 
het. Huruvida samma person varit af Celtisk eller Sviogothisk 
stam är svårt att afgöra då dessa stammars cranier med hvar- 
