nare är mindre fint fördelad samt derigenom svårare att com- 
plett rosta. Identiteten af den artificiella svafvelmolybden med 
den nativa molybdenglansen är likväl af dessa försök ådagalagd. 
Försöker man, att på grund af detta resultat beräkna mo- 
lybdens atomvigt, så få vi ett ganska skiljaktigt värde, eftersom 
vi för svaflet begagna oss af atomvigten 200.75 eller 200. I 
förra fallet fås molybdens atomvigt af analogin 
'100 : 89.7523 = x-f 401.5 : x+ 300 
samt således x = 588.966 .(a) 
och under antagande af att svafvelatomen väger jemt 200, 
\ 00 : 89.7523 = x + 400 : x + 300 
samt således x, eller molybdens atomvigt = 575.829 .(b) 
Ett försök, som af oss blifvit gjordt för att granska den 
metod, hvarpå den högre atomvigten för svaflet blifvit bestämd, 
har visat oss att den sannolikt är för hög, derigenom att det, 
då AgCl decomponeras med HS, förefinnes gerna något inblan- 
dadt AgGl i det bildade AgS. Emellertid tro vi att äfven an¬ 
dra omständigheter tala för den ofvanföre för molybden beräk¬ 
nade lägre atomvigten 575.829. 
y !:o Utan att fästa alltför stor vigt vid hela den arten af 
försök, som beröra vätgasens inverkan på molybdensyra, visar 
det sig likväl att det sednare försöket, hvarvid reduction fort¬ 
sattes så länge någon vigtsförminskning ägde rum, närmare sam¬ 
manstämmer med det resultat, som beräknas efter atomvigten b 
för molybden, än efter dess atomvigt a. 
2:o Analysen af det trefaldt molybdensyrade kalit, hvilket 
salt är det enda, som kan framställas så rent, att det kan an¬ 
ses äga någon voteringsrätt i afseende på afgörandet af molyb¬ 
dens atomvigt. öfverensstämmer vida mera med en sammansätt¬ 
ning, som beräknas efter atomvigten b för molybden, än den 
efter a. 
3:o Det mest talande skälet för antagandet af den ofvan¬ 
före angifna lägre molybdenatomvigten, anse vi dock ligga uti 
de resultater, hvilka äro härledda af sammansmältmngsförsökena 
af molybdensyra med kolsyrade alkalier och hvilka alla äro 
