kohol, anskjuter i vårtfcrmiga korn och smälter vid 52—53°, 
kan denna endast betraktas såsom isomerisk med den kinesiska 
talgens fasta syra, för hvilken jag föreslår namnet St illist earin- 
sijra (Acidum stillistearicum) och betäckningssättet Stist. 
Vid sammansmältning med blyoxid förlorade 0.7323 grm af 
detta hydrat 0.O275 grm i vigt, eller 3.71 p. c., hvilket för 
3028 delar (hydratets hittills funna atomvigt) gör 143.7 éller 
nästan exakt 1 atom vatten. 
Stillistearinsyradt natron beredes genom att digerera sy- 
rehydratet med natronlut. Det löser sig med svårighet i 10 d. 
kokande alkohol och stelnar vid afsvalning till ett hårdt och 
opaliserande gelé, hvaruti man efter några timmar kan upptäcka 
en svag kristallisation uti, blad. Ur en större mängd alkohol 
afsätter det sig mycket vackert uti dendritiskt grupperade nål- 
forrniga fjäll. Det är lösligt i litet vatten, men tillsätter man 
en större mängd af detta sednare, grumlas lösningen af utfäldt 
tväfaldt salt . 
Stillistearinsyrad silfveroxid framställdes genom att fälla 
natrontaitets lösning i alkohol med en spirituös lösning af sal¬ 
petersyrad silfveroxid. Torkad och pulveriserad bildar den ett 
ytterst fint och luckert pulver, som långsamt mörknar i dags¬ 
ljuset. För att kunnna anställa försök med salt af olika bered¬ 
ningssätt, upplöstes en del af detta salt i varm ammoniak, 
hvarur det vid ammoniakens afdunstning anskjöt i orediga fjäll. 
Ett tredje silfversalt framställdes genom att lösa hydratet uti en 
blandning af alkohol och ammoniak, hvilken utfälldes med silf- 
verlösning. Mellan dessa på olika sätt beredda salter, förmärktes 
vid de analytiska operationerna ingen skillnad. 
Vid förbränning i öppen luft erhölls 34.97 p. c. Åg. Så¬ 
som chlorsiifver bestämdes silfveroxiden till 32.39 p. c. 
Vid förbränningsanalys med chromsyrad blyoxid gaf: 
I. 0.5296 grm salt, krist. uti ammoniak, 1.0203 C och 0.4106 Ö 
II. 0.4024 -till hvilkets beredning ammoniak ej varit 
använd, 0.768* C, och 0.3*65 B. 
