IGO 
2 . De svenska arterna af stählet Betula . — 
Hr E. Fries föredrag: 
Det är en ej ovanlig företeelse, att större föremål ocli 
de 7 som ligga oss närmast, längre undgå vår uppmärksamhet, 
än de mera obetydliga och aflägsna. Så har varit förhållan¬ 
det med våra träd- och buskarter, som intill sednaste åren 
blifvit mindre noga undersökta än de minsta mossor och laf- 
var. Som exempel torde kunna nämnas Salix, Sorbus, UI- 
mus, att förtiga Rosae och Rubi. Till dessa böra äfven Be- 
tulae räknas, helst bland dessa hängfjällen och frukten er¬ 
bjuda de yppersta, bestämda och lätt i ögonen fallande skil¬ 
jemärken, Sysselsatt med en allmän monografi öfver detta 
intressanta slägte, af hvilket med våra arter fullkomligt ana¬ 
loga och till en del identiska, uppträda både i Sibirien och 
N. Amerika, har jag funnit Sverge ega icke mindre än åtta 
skilda arter, som först blifvit urskiijda i vidt aflägsna 
länder, men hos oss blifvit öfversedda — emedan de voro 
inhemska! 
Linné urskilda endast tvenne inhemska arter af björk, 
men anmärkte derjemte som fjällform af Betula alba en tredje 
från den samma väl skild art, hvilken af Hr Hartman först 
hänfördes till Betula nana, men sedermera upptogs under 
namn af Betula humilis. Émedlertid är der* alldeles skild 
frän B. humilis Schrank et Auct. Extr., hvårföre den af 
mig i Botaniska Notiser 1844 och i Summa vegetab. 1845 
upptogs under namn af Betula alpestris , som är en trogen 
öfversättning af Linnés egen svenska benämning Fjällbjörk. 
Också är det den enda af våra arter, som uteslutande tillhör 
fjällbygderna, hvarföre denna benämning tvifvelsutan är den 
mest passande. Till dessa båda buskartade björkar har jag 
nu det nöjet tillägga ytterligare tvenne för vår Flora nya 
utmärkta arter, hviika utgöra en verklig prydnad för den¬ 
samma. Utrvmmet tillåter icke här alt meddela beskrifning 
x) 
\ v*. 
af B. na na och alpestris, hviika redan i Herb. Norm. blifvit 
