I 9 3 
Covoll. 2. Antas; i|/ = i ; bråket är då tvdligen convergeran- 
^ n 
de, sä snart för ett visst n och livarje större 
a ii • a n-\ 
4. Utvecklingen af Flugs! ägtet Leucopis. — 
Hr Boheman anförde: För hvar och en som sysselsatt sig med 
odling af krukväxter, är det allt för väl bekant, att bladen 
och stjelkarne på dessa, ofta betäckas af små sköldlika djur, 
hvilka tillhöra Hemipter-slägtet Coccus. Genom den otroliga 
mängd hvaruti de understundom förekomma, utsuga de ofta 
växternas saft, så att dessa småningom aftyna och om de 
icke i tid afrensas, till och med utdö. I den fria naturen äro 
flera af dessa inseeter, särdeles under vissa år, ganska all¬ 
männa. Den form hvarunder de då lättast ådraga sig vår 
uppmärksamhet, har någon likhet med små ärtformiga kulor 
✓ 
eller knölar, fästade på stjelkarne af träd eller buskar. Dessa 
kulor eller små sköldar, äro fullt utbildade honor och kunna 
lättligen af dem, som icke närmare studerat dessa djurs lef- 
nadssätt, tagas för små galläpplen. Man upptäcker nemligen 
hos dem ingen af de delar, som utmärker de öfriga inseeter- 
na. Öppnas desså små kulor, finner man ofta deruti, antin¬ 
gen en vätska uppfylld med ägg eller ytterst små ungar. 
Coccus -modren synes under denna sednare period bestå af ett 
torrt glänsande skal, på hvilket då det närmare undersökes, 
man i den upphöjda kanten vid ena ändan upptäcker en ur- 
njupning och en liten öppning, hvarigenom de små ungarne 
utkrypa. Dessa födas icke i samma ögonblick. Detta sker 
enligt Reaumurs observationer långt förut, då modren framfö¬ 
der '100-tals ungar, hvilka likväl qvarstadna någon tid under 
hennes kropp, tills de slutligen genom den omnämda öppnin¬ 
gen framkrypa, för att ytterligare, då de blifvit utbildade, 
fortplanta sitt slägte. 
