Så orörlig och död den moderliga qvarlefvan befinnes, 
så utbildade och lifliga framträda deremot ungarne. Ehuru 
dessa äro ytterst små, upptäcker man på dem, så väl an¬ 
tenner som 3 par fötter. De kringkrypa på löfven för att 
ur desamma hemta sin föda och svnas sedan fästade vid dem 
i form af tunna, aflånga lameller, samt tillbringa sålunda som¬ 
maren och hösten, under hvilken tid de ombvta hud flera aån- 
ger. Vid löfvens affallande taga de ofta sin tillflykt till gre- 
narne, på hvilka de öfvervintra. 
- Med sina små snvten utsuga de växternas safter och 
förorsaka i bladens och stjelkarnes ytor, en mängd fina hål, 
hvarur stundom så mycken saft utsipprar, att jorden under 
sådana växter, stundom synes liksom vattnad. Härigenom af- 
mattas naturligtvis växterna. Genom detta saftflöde lockas 
alltid en mängd myror i grannskapet af Cocci och lemna na¬ 
turforskaren en säker vägledning, hvarest dessa djur böra ef¬ 
terspanas. Att Coccws-honorna icke undfallit den allmänna 
uppmärksamheten, synes af den långa tid, hvarunder de blif- 
vit begagnade såsom färgämne. Flera arter lemna enligt hvad 
bekant är ett sådant och bland dessa har Cochenillen länge 
utgjort en betydlig exportartikel från Amerika. 
Hannarne till dessa besynnerliga djur voro länge okända. 
De äro i allmänhet små och hafva af detta skäl undgått upp¬ 
märksamheten. Deras lif varar ock endast några få dagar, 
hvarjemte de till form och utseende äro sä olika honorna, 
att sedan de blifvit upptäckta, man länge betviflade möjlig¬ 
heten, att naturen sammanparat så olika former, för att ut¬ 
göra en art. Dessa hannar ega nemligen samma form som 
andra inseeter, en smärt kropp, med antenner och fötter, 
tvenne vingar längre än kroppen och i dennas spets två fina 
borst. I sina rörelser äro de lifliga, men så små, att deras 
honor äro som små kullar, på hvilka flera hannar obehindrat 
kunna vandra af och an. Af dessa orsaker äro ännu allt för 
få Coccus-hannar kända, och denna, så väl som många andra 
