195 
delar af entomologien, erbjuda rika fält för forskningar och 
upptäckter. 
Att dessa djur, ehuru små och obetydliga de än må sy¬ 
nas vara, skulle på växterna orsaka mycken skada, om de 
fritt och obehindrat finge öka sig, är obestridligt; men natu¬ 
ren, som på många sätt dragit försorg om, att icke någon 
art gjerna kan helt och hållet försvinna, har äfven satt en 
gräns för de skadliga insecternas alltför stora tillväxt i antal. 
Det är i detta sednare hänseende som de så kallade parasit- 
steklarne, hufvudsakligen de talrika Ichneumoniderna och Pte- 
romalinerna spela en vigtig röl. Om de sistnämdes beteende 
vid förstöringen af Coccws-arterna och deras aiföda hafva W. 
Dalman (Vet. Åkad. Handl. 1825. p. 37 1) och P. F. Wahl¬ 
berg (Förhandl. vid Naturf. 3:dje möte 1842, p. 23!) med¬ 
delat intressanta iakttagelser. Utom de flera arter Pteroma- 
liner som undergå deras förvandling i Cocci, upptäcktes af 
L. Dalman (Vet.-Akad. Handl. 1824, p. 388) en ännu större 
parasit, hörande till Skalbaggarnes ordning, nemligen Brachy- 
tarsus varius, hvars larv synes förtära ungarne eller äggen. 
En annan sällsyntare och större art af sistnämde slägte eller 
Braehytarsus scabrosus, har äfven blifvit funnen inom en 
större Coccus hona. 
Till de djur, som bidraga att minska de skadliga indivi¬ 
dernas antal bland Cocci, kan jag nu ytterligare lägga en art 
tillhörande Flugornas ordning. För meddelandet af denna in¬ 
tressanta upptäckt står jag i förbindelse hos Hr Ridderbjelke 
i Upsala. Denne hade nemligen under sistförflutne sommar 
observerat pä alträden en mängd större Coccits-honor tillhö¬ 
rande en hittills ej beskrifven art Coccus xylinus *). Af dessa 
*) Coccus xylinus. Honan äggformig, måttligt kullrig, ojemn, 
brun, föga glänsande, framtill afsmalnande, trubbig, bakom 
midteln bredast, bakre ändan rund, i midteln urnjupen, försedd 
med en längs efter gående köl; yttre kanten, särdeles baktill 
utplattad. (Femina ovata, modice convexa, inaequalis, brun- 
nea, parum nitida, antrorsum angustata, obtusa, pone medium 
ampliata, apice late rotundata, medio emarginata, ibique supra 
