lilla tersen sväfva nemligen under precist { comma , då der- 
emot stora tersen är ren. 
Om 3;ne toner läggas till det af Huygens föreslagna sy¬ 
stemet, så erhålles ett oregelbundet tonsystem med 34 toner, 
hvilket i anseende till renheten har betydligt företräde fram¬ 
för det förra. Stora tersen står här på 4 4 :te tonsteget och 
lilla tersen på det 9:de, således qvinten på det 20:de och 
qvarten på det 4 4:de. Den förstnämnda delas af heltonen i 
2:ne olika delar, hvaraf den ena består af 6, den andra af 
5 tonsteg. I detta system är qvintens svängningstal 4.50341, 
stora tersens 4 .25139 och lilla tersens 4 .20139. Häraf följer, 
att alla tre intervallerna äro öfversväfvande, nemligen qvinten 
ungefär T a T , och båda terserna knappt T V comma. Svängnings- 
talen för afvikningen äro, ££§> f£|. Oaktadt qvintens och 
följaktligen äfven qvartens afvikning här är störst, är den 
likväl i och för sig så obetydlig, att den knappt kan komma 
i fråga. Emedan qvarterna äro något undersväfvande, blir 
lilla septiman, (dubbla qvarten), på 28:de tonsteget märkbart 
fjj 
lägre och följaktligen mildare, än vid 42- och 4 9-delningpn., 
Ais på 27:de tonsteget är | comma lägre än den s. k. vät- * 
ljudande septiman. I detta system utgöra 2 tonsteg nästan 
precist en liten halfton, hvars svängningstal är $£, så att då 
syntonisk upphöjning eller nedsänkning svarar mot ett tonsteg, 
svarar deremot chromatisk ganska noga mot tvenne. En egen¬ 
het vid detta tonsystem är den, att qvint- eller qvartcirkeln 
icke innehåller alla tonerna i systemet, utan blott halfva 
antalet. Utgår man från första tonen i systemet, så råkas på 
detta sätt endast de toner, som stå på jemnt tonsteg, således 
äro hvarken stor eller liten ters häri inbegripna. Detta är en 
följd deraf, att 34 och 20 (qvintens tonsteg), icke äro prim¬ 
tal sinsemellan, utan kunna delas med 2. 
Med afseende på detta tonsystem har jag försökt tem¬ 
perera en del toner på mitt accordion, der afvikningen höres 
bättre än på ett fortepiano. Renheten hos treklangerna i dur 
och moll, samt deras omvändningar, var så stor, att någon 
