25U 
magens väggar, och starkast och störst i oesophagus. Anal¬ 
öppningen är, när djurets allä delar äro inom skalet, men 
måttligt sammandragna, belägen något ofvanom midten af ska¬ 
lets bakre rand, munnöppningen icke långt derifrån, nemligen 
något bakom midten af dess nedre rand. Lefvern består af 
två, som det vill synas alldeles skilda lober, en på hvarje 
sida, den venstra något större än den högra, båda af ore¬ 
gelbundet oval form. De äro af en serdeles jemn textur, i 
hvilken man i början urskiljer endast spridda cellkärnor, som 
sednare försvinna, men kort innan de undersökta specimina 
dogo, företedde lefvern en mycket fint reticulerad structur af 
tätt liggande rundadt månghörniga rum. Lefverns inre står 
genom en stor öppning i förening med magens inre hålighet. 
Flera gånger iak k togs, att lefvern, proprio motu , sammandrog 
sig och åter intog sitt förra omfång, en rörelse hvarigenom 
dess innehåll måste föras in i och åter ur magen. — Velum 
är mycket utbildadt. När det är utspändt utanför musslans 
nedre ränder, och i verksamhet såsom djurets ännu enda rörel¬ 
seorgan, och djuret vänder sin undra sida uppåt, bildar dess 
yta en lång oval, hvars ränder äro tjocka valkar. På inre 
sidan af dessa valkar sitta de långa cirrerna, som vid hvarje 
slag böja sig först något inåt och derpå utåt, hvarvid de sy¬ 
nas förlänga sig. Veli tunna hinna, hvilkens kanter valkarna 
utgöra, företer många förgrenade fibrer, utgående hufvudsak- 
ligen från en punkt i dess främre del. Bland dessa fibrer 
synas här och der små rundaktiga bildningar; de torde derför 
kunna anses dels såsom muskler dels såsom nerver med gang- 
lier. Ungefär i midten af veli yta ses en omvändt hjertfor- 
mig, convex kropp, från hvilkens undre och främre yta ut¬ 
går den länga kraftiga, ensliga cirrus, som ofvan vid Cardium 
nämndes såsom det första synbara yttre organ näst efter ve¬ 
lum, och som längesedan blifvit iakttagen hos Anodonta och 
der ansedd som byssus. Denna tydning, hvilken jag äfven i 
ofvan anförda uppsats för flera år sedan antog, skola vi fram¬ 
deles se är alldeles oriktig. Cirren med dess hjertformiga ba- 
