37 
Att den ene är ungen af Blanklaxen, och den andre den af 
Oklan eller S. eriox, lärer väl derföre icke kunna betviflas, så 
mycket mindre, när de förekomma i samma vatten, och sam¬ 
manbindande mellanformer förefinnas. Jemföras likstora indivi¬ 
der af S. salmulus et fario, så finner man, att S. salmulus 
skiljer sig från den sednare derigenom, att den i ryggfenan 
har 15 och i analfenan 1 % strålar (hos S. fario har den förre 
14 och den sednare 11 strålar); att den har stjerten mera 
utspärrad och djupare klufven; att den är ljusare till färgen 
(olikheterna mellan båda uti färgen äro mera märkbara, och 
synas äfven vara ganska constanta) samt har mera silfverglans; 
att den icke har så talrika fläckar; att den har mer eller 
mindre märkbara mörka tvärband på kroppssidorna, hvilka 
tvärband S. fario merendels saknar; att den på operklerna har 
2—4 mörka fläckar i enkel rad och samma riktning som si- 
dolinean, samt ganska märkbart derigenom, att pinna adiposa 
har samma färg, som ryggen, utan att mot kanten, såsom hos 
S. fario, vara rödaktig. De kunna dock mycket lätt förvex- 
las, och hafva utan tvifvel ofta blifvit det. Fenstrålarnas an¬ 
tal varierar stundom, och individer träffas, mellan hvilka icke 
den i det hänseendet uppgifna skilnaden förefinnes; men hos 
flertalet af dem, jag haft tillfälle att undersöka, har jag dock 
funnit densamma. S. salmulus förekom af 5"—6" längd. 
De iakttagelser jag hittills haft tillfälle att göra, hufvud- 
sakligen under min resa förl. sommar, hafva hos mig föranledt 
den förmodan, att vi uti första afdelningen af våra Salmones 
blott hafva tvenne säkert skilda species, nemligen Salmo salar 
et S. eriox. 
Af mollusker fann jag vid Elfkarleby: Helix arbustorum, 
H. strigella, H. nitida, H. cellaris, H. crystallina, H. pul- 
chella, H. rotundata var. /3, Pupa muscorum, Glausilia bidens ? 
G. rugosa, Succinea amphibia. 
