46 
och varit af dubbelt så stor bredd som regnbågen, samt i 
Skellefteå skola blifvit observerade tvenne besynnerliga norr¬ 
sken som sträckt sig från N. till O., och utskickat de bjer- 
taste blixtrar. — Sistnämde afton var här mulet. 
3. Om Marlekor. *) — Hr Erdmann anförde: Ibland 
de otaliga gåtor, som naturens Herre i Dess olika verk gif- 
vit den menskliga forskningen att lösa, intager tillkom¬ 
sten af dessa bildningar äfven ett vigtigt rum. De omnämnas 
först af våra äldre Svenska mineraloger på 1700-talet under 
benämningarna Marlekor, Mallrickor eller Näckebröd** ***) ) och så¬ 
som bestående af en stenhård mergel af allahanda, ofta för¬ 
vånande regelbundna, former, liknande svarfvade dosor, dos¬ 
lock, proppar, trissor, ringar eller penningar m. m., och skulle 
träffas i åtskilliga af våra landskap, dels vid flod- och åbräd¬ 
dar, dels vid hafskusten. De ansågos af dessa författare för 
naturlekar och troddes danade dels genom hafsvågornas sqvalp 
och rörelse på sjöbottnen, dels genom afsättning af det slamm, 
som strömmande vatten fört med sig. Men, såsom en berömd 
tysk naturforskare säger, efter all vetenskaplig sannolikhet 
leker endast det organiskt fria, så äfven menniskan, den öf- 
riga naturen deremot icke, och i hvarje form af denna sed- 
nare är ett djupt allvar, en bestämd lag. 
Att hvad Marlekornes bildningssätt beträffar söka utforska 
denna lag, har i nyare tider varit föremål för undersökningar 
af Parrot och Ehrenberg. Den förstnämde, som vid Imatra- 
fallet i Gamla Finnland haft en rik tillgång på de mest olika 
former, har åt detta ämne egnat en utförligare afhandling ** v ), 
deri han redogör för dessa s. k. Imatrastenars yttre skapnad, 
inre struktur, fysiska och kemiska egenskaper samt geogno- 
*) Härtill tab. L 
**) Se t. ex. Bromells mineralogi. Stockholm 1739. sid. 41. 
***) Mem. de l’Acad. Imp. des Sciences de S:t Petersbourg. Tome III. 
% 840, pag. 297—426. 
