Nackbredd ................ 0,157 
Höjd. 0,i52 
Omkrets ................. 0,552 
Mastoidalbredd. 0,143 
Ok bredd. 0,148 
Öfverkäkshöjd ..0,065 
Orbitalböjd ............... 0,032 
Orbitalbredd ..0,050 
Höjd af underkäkens uppstigande gren . 0,065 
Underkäkens hakhöjd. 0,030. 
Både hufvudskålen och de öfriga benens dimensioner visa 
att de tillhört en storvext, stark mann. Hr Williamson anser 
som säkert, att denne man varit en höfding. Troligen hafva 
höfdingarne i den aflägsna forntiden, liksom ännu bland vilda 
folkslag, varit utmärkte framför mängden af folket både i styrka 
och storlek. 
Af den omständighet, att alla spår till lergods i grafven 
saknades, slutar Hr Williamson att den är äldre än Romar- 
nes invasion i England, liksom att metalldolken talar för, att 
den daterar sig efter Phoeniciernes ankomst dit. Dessa tvenne 
omständigheter, ställda tillsammans med närvaron af stenvap- 
nen, anser han bevisa att den begrafna personen har varit 
en af landets Ur~invånare. För att ytterligare styrka denna 
åsigt åberopar han de lemningar af skinnklädsel, som funnos 
omkring skelettet. Man vet så väl af Romerska, som sednare 
författare, att Fornbritterna lefde af jagt och boskap, af hvars 
mjölk och kött de förnämligast hemtade sin föda och hvars 
skinn eller hudar utgjorde deras kläder. I de äldsta tiderna 
gjordes ej ens plaggen af flera skinn som sammansyddes, utan 
af ett större, som likt en mantel kastades öfver skuldrorna. 
Det var först vid Gösars tid som Britterne lärde sig att be¬ 
gagna väfdt tyg, och detta kom endast småningom och i bör¬ 
jan blott hos de förmögnare i bruk. Hr Williamson citerar 
äfven från Tacitus, att manteln i forntiden fastades öfver brö¬ 
stet med en torn eller en tillspetsad trädpinne i brist af spän- 
