18 'i 
i Hagaparken, i närheten af der varande kanaler, af Hr C. 
Silfversvärd, som benäget aflemnat detsamma till Riks-Musei 
Entomologiska samlingar. Att detta djur, ehuru egande en 
större utbredning i Europa, öfverallt synes vara sällsynt, kan 
man sluta deraf, att Selys Longchamps, som utgifvit en Mono¬ 
graphie öfver Libellulidae endast känt lokaler för två indi¬ 
vider, hvaraf en hanne blifvit funnen på Sicilien och en hona 
vid Bruxelles. 
3. Svalornas hibernation. — Hr N. M. Mandelgren 
hade insändt följande meddelande, med tillägg att många per¬ 
soner på orten, som varit åsyna vittnen till förhållandet, äro 
i tillfälle att intyga uppgiftens riktighet. 
((På begäran af Hr Mandelgren lemnas härmed skriftlig 
berättelse om hvad jag erfarit rörande svalornas vistelseort 
under vintermånaderna.» 
«Vid Kafvelås säteri i Westergöthland finnes en liten insjö, 
som kallas Djupasjön, der jag flera gånger var närvarande 
när isnot drogs, då med noten uppkom från sjöbottnen för¬ 
stelnade svalor. Min fader, då Inspektor på Kafvelås, också 
närvarande, bad mig taga några, och när jag kom hem lägga 
dem på en stol, något från spiselden, hvilket jag gjorde och 
fick till min stora förundran snart se, huru svalan rättade 
sitt under vingen instuckna hufvud och inom några minuter 
flög kring rummet, men som det icke var rätta tiden för de¬ 
ras återupplifvande, så lefde de icke länge.» 
Annehärads prestgård d. 1 6 Aug. 1849. 
H. J. Edberg , 
Prost och Pastor i Amnehärad. 
Vid föredragningen häraf yttrade nästan samtlige Aka¬ 
demiens närvarande Ledamöter sitt tvifvel öfver rigtigheten af 
denna observation. Flera bland dem sade sig hafva tillbragt 
en betydlig del af sin lefnad på landet och ganska ofta del¬ 
tagit i dragning med isnot, utan att någonsin få se detta fe- 
