187 
rande af pag. i Spec. Plant, samt utsatt genusnamn, skrifna 
upptill på sidan, och synas då knappt vara skrifna af Linné 
sjelf, såsom olika hans vanliga korthet och äfven handstil. 
Mångengång också saknas artnamnet helt och hållet, nemligen 
dels då exemplaren synas icke blifvit undersökta och be¬ 
stämda, i hvilken händelse stundom rätt många sådana namn¬ 
lösa obestämda former äro laggda tillsamman sist i slägtet, 
dels åter då af samma vext flera exemplar finnas på serskilda 
blad, hvarvid vanligen endast det första eger namnet utsatt 
och de öfriga blott artens nummer, stundom ej en gång detta. 
Alla sådana halfark med ex. af samma vext äro oftast 
medelst en knappnål i ena kanten sammanfästade med hvar¬ 
andra, men ganska ofta träffar man äfven på detta sätt sam¬ 
manfästade exemplar, hvilka alldeles icke höra till samma art, 
ja stundom icke ens till samma genus som det första af dem 
bär namn utaf, och dervid skulle man lätt kunna förledas till 
den tankan, att Linné vid dessa skulle begått grofva misstag, 
hvilket dock snart visar sig vara ogrundadt just derföre, att 
det så ofta inträffar, och skulle jag heldre vilja förklara det 
så, att Linné, endast i afsigt att vid tillfälle jemföra ett par 
eller några, tydligt skiljda men i ett eller annat afseende nå¬ 
gon beröringspunkt egande vexter, plägat sammanfästa dem på 
lika sätt, som när han hade flera ex. af samma art, ett för- 
klaringssätt, som äfven styrkes deraf, att, då de verkligen 
höra till samma art, de oftast hafva dennes nummer, hvilken 
deremot saknas hos de blott för jemförelse sammanfästade. 
Utom af Linnés egen hand förekomma åfven ofta påskrifter af 
andra, vanligast dock af Smith, än i form af corrigering af 
det egenhändiga namnet, då detta tillkommit uppenbarligen 
genom miss-skrifning, än i form af synonymer eller citater 
af andra författare, jemförelse med Banks’ eller Leches herba- 
rier o. s. v., oftast undertecknade med signaturen J. E. S. 
De af annan hand, än dessa begge, skrifna namn äro nästan 
alla samtidiga med sjelfva exemplaren, d. v. s. af de per- 
Öfvers. af Kongl. Vet.-Akad. Förh. Äi'g- 6\ N:o 7. ^ 
