—- 281 — 
är troligt, att väl denna kanalens betydligaste stoppning före- 
lupit efter 1600-talet, men dermed ock så långsamt tillgått, att 
man ännu i dag finner spåren deraf. — Rännans längd har 
icke ändrat sig, ej eller, så vidt finnas kan, öfra rännans di- 
rection, men öfra rännans bredd något, såsom synes af kar¬ 
tornas likhet på östra, men olikhet på vestra stranden. Äfven 
djupet har något aftagit i öfra rännan, men icke i stadsham- 
nen och yttre vestra längden, der dock stränderna blifvit nå¬ 
got ändrade, och norra gründet något utböjdt. Men vid de 
flesta af dessa och flera sednare förändringar hafva icke natur¬ 
liga orsaker, utan byggnader, sjunkna fartyg o. dyl. varit huf- 
vudsakligaste verkande orsakerna, (p. 168 —195). 
Sammanfattar man alla dessa ur Wilckes handskrift lånade 
iakttagelser, så synes deraf följa, att, enligt hans på dem grun¬ 
dade mening, de utanföre Landskrona under hafsytan belägna 
grunden en gång varit fast land, sammanhängande med nuva¬ 
rande fastlandet och bildande en i sundet utskjutande udde, som 
sträckt sig åtminstone ända till och med Vahlgrundet; att detta 
land varit till en del sumpigt, till en del skogbeväxt; att det 
*■ 
bestått af hufvudsakligen samma lager, som nuvarande fasta 
landet, nemligen af sand, derunder blålera, och en med sten 
och flint or blandad grålera, hvilken på flera ställen hvilat på 
qvicksand; att denna landudde varit genomskuren af Heljarpe å, 
som delat sig i två armar kring den då sannolikt större Ko- 
ön, hvilka armar utanför denna förenat sig, — den nordliga 
armen der, h va rest nu Hälta-hålet riktar sig upp mot Örja 
vik, —•• der också den nuvarande insjön bildat en reservoir 
för åns vatten, som derifrån tagit sitt lopp i den nuvarande 
hamnrännan mot sundet; att denna landudde, med en del af 
ån, försjunkit, antagligen derigenom, att den mellan ler- 
lagren befintliga qvicksanden kommit att utrinna: att det så¬ 
lunda sjunkna landet genom hafvets inverkan blifvit utskuret 
till grund och bankar; att derefter hafvet kunnat bryta in från 
Barsebecks-vikep, hvarigenom Heljarpe å fått öppen väg att 
blanda sig med hafvet, och dess förra fall efter dess gamla 
/ 
