30 EDLUND, FÖRSÖK ATT FÖRKLARA DE ELEKTR. FENOMENEN. 
och ——| cos 2 6) ds ds'. Om i den sednare delen den 
strömstyrka, som utmärkes med gj!h kallas i', så får denna del 
Jcii r 
af formeln utseendet —^(1—fcos 2 e)dsds\ Men detta uttryck 
utmärker hälften af den elektrodynamiska repulsionen mellan 
tvänne banelement ds och ds', då dessa äro parallela och re¬ 
spektive genomströmmas af strömstyrkorna i och i'. 
Yid den theoretiska deduktionen af de elektrodynamiska 
formlerna hafva vi antagit, att den härvid verksamma repul¬ 
sionen mellan ethermolekulerna oafkortadt öfvergår på sjelfva 
banelementen. Naturligtvis gäller detta antagande endast den 
del af repulsionskraften mellan molekulerna, som blir qvar i de 
elektrodynamiska formlerna; icke den del deraf, som vid bildandet 
af dessa formler af sig sjelf försvinner. Antagandet gällde så¬ 
ledes de termer i uttrycket för repulsionen, som äro multiplice¬ 
rade med k, icke den term, som innehåller konstanten a 1 ). Rö- 
rande den repulsionskraft, som uttryckes med denna term, har 
man icke hvarken rätt eller behof att göra något antagande uti 
ifrågavarande hänseende, då denna term icke synes till i de 
elektrodynamiska formlerna. Om man deremot fasthåller nämnda 
antagande för de med k multiplicerade termerna i uttrycket för 
repulsionen mellan tvänne ethermolekuler, så ger den theoretiska 
deduktionen ett resultat, som fullständigt öfverensstämmer med 
Amperes empiriska formel. 
Men om den ifrågavarande delen af repulsionskraften mellan 
ethermolekulerna oafkortadt skall kunna öfvergå på de ban¬ 
element, hvari molekulerna röra sig, så förutsätter detta med nöd¬ 
vändighet, att ifrågavarande repulsion icke förmår meddela mole¬ 
kulerna sjelfva någon egen rörelse i deras respektive banor; ty om 
detta vore fallet, skulle en del af repulsionskraften åtgå för att 
generera denna rörelse samt för att alstra det värme, som upp¬ 
kommer genom banans ledningsmotstånd mot samma rörelse. 
Ö I vår föregående uppsats hafva vi i förbigående antydt, att a möjligen kunde 
vara beroende af afståndet r. Denna förmodan är oriktig. Det kan verk¬ 
ligen ådagaläggas, att a måste vara en konstant. 
