«ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1872, N:0 1 . 39 
theoretiska resultaten var en sådan undersökning af beliofvet 
påkallad, emedan förut endast några få, för ändamålet använd¬ 
bara, praktiska försök funnos att tillgå. Yi taga oss friheten 
att bär meddela en serie af dessa försök, och hänvisa för öfrigt 
till Docenten Sundells afhandling härom 1 ). 
Den inducerande rullens radie R var =21,7 centimeter; 
induktionsrullens radie R x = 7,1. Strömstyrkan = Tg. 15°. Af- 
.ståndet mellan båda cirklarnes plan angifves i centimeter under 
rubriken z. 
z. 
Utslag på magnetometern, 
observeradt. beräknadt. 
Differens. 
1,5 . 
. 176,o . 
. 176,7 . 
. +0,7 
10 . 
. 127,4 . 
. 128,3 . 
. + 0,9 
15 . 
. 93,3 . 
. 93,4 . 
. + 0,1 
20 . 
. 66, i . 
. 66,o . 
. —6,i 
25 . 
. 46,8 . 
. 46,6 . 
. .0,2 
30 . 
. 33,8 . 
. 33,3 . 
. — 6,5 
40 . 
. 17,9 . 
. 18,i . 
. + 6,2. 
u 
Ofverensstämmelsen mellan de theoretiska beräkningarne och 
Sundells experimentela försök är i allo fullt tillfredsställande. 
Om den inducerande cirkeln befinner ,sig i .^/-planet med 
medelpunkten i origo, och den inducerade i yz- planet, men på 
sådant sätt att dess medelpunkt hvarken ligger på £-axeln eller 
_y-axeln, så försvinner vid integrationen den term i induktions- 
formeln (17), hvari cos 8 ingår, hvaremot den andra termen, 
•som innehåller cos 2 ö, ensamt qvarstår. En sådan anordning af 
induktionsbanorna är således lämplig för undersökning, huruvida 
denna term har någon märkbar induktionsförmåga eller icke. 
Herr Sundell har på detta sätt anställt försök, men dervid 
icke erhållit några märkbara säkra utslag. Åfven detta resultat 
bekräftar således den föregående theoretiska betraktelsen. 
Den verkliga lagen för induktionen mellan tvänne element 
uttryckes således med den ofvanstående formeln (20). 
l ) Öfversigt af Vet.-Ak.:s Förh. 1872 Febr. 
