40 EDLUND, FÖRSÖK ATT FÖRKLARA DE ELEKTR. FENOMENEN. 
Till följe af de grunder, hvarpå förestående theoretiska de- 
duktion är baserad, är det tydligt, att ifrågavarande formel äfven 
gäller för det fall, att induktionen sker vid konstant strömstyrka 
derigenom att afståndet mellan det inducerande elementet ds och 
det inducerade ds aftager från oändligheten till r. 
5. Fördelningen af den hvilande fria ethern på lednings¬ 
tråden emellan en stapels båda poler. Om en ledningstråd med 
betydligare motstånd förbinder polerna på ett galvaniskt batteri,, 
så visar sig, såsom bekant är, fri elektricitet på trådens yta. 
I närheten af den positiva polen är tråden starkast positivt 
elektrisk. I samma mån man aflägsnar sig derifrån, aftager den 
positiva elektriciteten i styrka, och om tråden utefter hela sin 
längd har samma ledningsmotstånd, finnes i dess midt en in¬ 
differenspunkt, hvarefter trådens andra hälft visar sig negativt 
elektrisk med ständigt tilltagande spänning mot den negativa 
tt 
polen. Ar förbindningstrådens motstånd större mot ena ändan 
än mot den andra, så ligger indifferenspunkten närmare åt den 
sidan, hvarest motståndet är störst. Skillnaden mellan de elek¬ 
triska spänningarne i tvänne punkter på tråden, dividerad med 
det reducerade ledningsmotståndet emellan dem, är öfverallt 
konstant. Ett sådant jemnvigtsläge hos den fria elektriciteten 
synes vara svårt att förklara, då man väl med skäl kunde 
vänta, att den negativa och den positiva elektriciteten skulle 
öfvergå indifferenspunkten och förena sig med hvarandra. En 
nöjaktig förklaring härtill, fri från godtyckliga hypotheser, har 
icke heller hitintills blifvit framställd. Den af oss framställda 
theorien erbjuder förklaringen sjelfmant: Då en galvanisk ström 
börjar, bringas molekulerna i den omgifvande ethermassan ur 
sina förut innehafda jemnvigtslägen och öfvergå i nya. Uti 
en närbelägen sluten ledare uppstår deraf en induktionsströim 
De molekuler, som befinna sig i en närbelägen oledande kropp, 
förskjutas äfven ur sina jemnvigtslägen och intaga nya, ehuru 
den dåliga ledningen icke tillåter, att någon egentlig induktions¬ 
ström uppkommer. I sina nya jemnvigtslägen förblifva mole¬ 
kulerna, så länge den verkande orsaken, den galvaniska ström- 
