ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 872, N:0 1. 93 
Af vilda däggdjur har jag hittills blott funnit lemningar af 
ett, nämligen 
8. Eigen (Gervus Alces L.). Stycken af elghorn, alltid be¬ 
arbetade med skarpa instrument, äro ej sällsynta, men eget 
nog har jag bland de i mängd hemförda benen ej ännu anträffat 
något elgben. Att elghornen spelat en vigtig röle i den tidens 
industri, skall i det följande visas. 
Fogelfaunan visar en oväntad rikedom. Huruvida den hyser 
flera än ett tamdjur, kan för närvarande ej med visshet sägas. 
Det mest ojäfaktiga beviset för förekomsten af 
9. det tama Hönset ( Gallus domesticus L.), är fragmentet 
af ett med en 7 dec.lin. lång sporrkärna beväpnadt tarso-meta- 
tarsalben af en tupp. Flera andra skelettdelar, såsom meta- 
carpalben, ossa ischii etc. förekomma också. Huruvida bland 
de öfriga hönsbenen förekomma några, som med säkerhet hän¬ 
visa på några af tamhönsets vilda anförvandter, har jag, då detta 
skrifves, ännu ej hunnit undersöka. 
Alla de öfriga fogelbenen tillhöra simfoglar ocli det egen¬ 
domligaste är att de alla, på ett par undantag när, tillhöra hafs- 
faunan. De äro: 
10. Hafs-Truten (Laras marinus L.), hvars förekomst be¬ 
visas af ett coracoidben och en andra fingrets första phalang. 
Möjligt att de tillhöra Ij. argentatus Brün. 
11. Grågåsen (Anser einer eus Mey.). Ossa humeri och 
undernäbbar. Huruvida gåsen hållits tam, kan för närvarande 
ej afgöras. 
12. Ejdern (Fuligula mollissima (L.)). De funna skelett¬ 
delarna äro ett par alldeles fullständiga cranier, några bröstben 
m. m. 
13. Småskraken (Mergus Serrator L.) representeras af en 
del af ett cranium och ett bröstbensfragment. 
? 14. Storskraken (M. Merganser L.). Ett cranialfragment, 
som skiljer sig från M. Serrator endast genom större bredd 
mellan ögonen och något större dimensioner i öfrigt, tillhör tro- 
