94 STOLPE, UNDERSÖKNINGAR PÅ BJÖRKÖ. 
ligen M. Mer g anser 9 men då jag ej haft något cranium af denna 
art att jemföra med, uppföres den här med frågetecken. 
15. Hafstjädern (Phalacrocorax Carbo (L.)). Det enda ben, 
som med bestämdhet angifver denna art, är en humerus. Nedre 
ändan saknas, men den öfre öfverensstämmer till alla mått full¬ 
komligt med en hanne från Bohuslän, som förvaras i Riksmusei 
samlingar. Den kan således icke vara P. Carbo medius Nils. 
För öfrigt skall, enligt benägen uppgift af Herr Konservator 
Meves, hufvudformen finnas häckande i skärgården utanför Söder¬ 
törn, der också Ejdern och följande förekomma. 
16. Tordmulen (Alca T orda L.) representeras af två ossa 
humeri och en ulna. 
Listan på foglar får, lika litet den, som något annat, be- 
v 
traktas såsom färdig. Ännu återstår ett ganska stort material 
att bestämma, men detta måste uppskjutas till ett annat tillfälle. 
Det samma gäller om 
Fisk-faunan. 
Hittills har det blott varit mig möjligt att utleta följande 
arter: 
17. Gösen (fLucioyerca Sandra Cuv.), hvars ben förekomma 
ganska talrikt. 
18. Braxen (. Abramis brama L.), af hvilken jag träffat både 
ben (deribland svalgtänder) och fjäll i mängd. 
19. Gäddan (Esox lueius L.), hvaraf isynnerhet några dental- 
ben utvisa en betydlig storlek. 
Såsom ofvanstående förteckning utvisar, hyser afskrädes- 
samlingen flera fogelarter, hvilka numera ej förekomma i Mä¬ 
laren, utan hafva sitt tillhåll i Östersjöns skärgård. Gåsen och 
Skrakarna häcka vid såväl salt som sött vatten. Hafs-Truten 
häckar visserligen blott i skärgården, men man ser den dock 
ofta sträcka sin färd inåt Mälaren. Mig veterligen är detta der- 
emot aldrig fallet med de öfriga foglarna. Ejdern håller sig nu 
blott i den yttre skärgården, och jag har mig intet enda fall 
med säkerhet bekant, att han ens under flyttningarna besöker 
Mälaren. Hafstj ädern vistas också egentligen vid hafvet, om den 
