96 STOLPE, UNDERSÖKNINGAR PA BJÖRKÖ. 
ytor nu är endast omkring en fot, inses lätt, huru liten sänk¬ 
ning af landet vore behöflig, för att åt Mälaren återgifva samma. 
rf 
karakter, som den vår inre Ostersjöskärgård, eller den inre delen 
af Finska viken nu eger. Att infarten till Mälaren under så¬ 
dana förhållanden skulle varit vida lättare än nu, är klart, och 
detta är en omständighet, som är värd att taga i betraktande. 
Emot antagandet att de ifrågavarande foglarna skulle från 
skärgården hafva transporterats till ön, ställer sig den i synner¬ 
het för den tiden nog dryga våglängden, vare sig att vägen gått 
öfver n.v. Stockholm eller Teige. Jag vill härmed ej hafva ut¬ 
talat någon bestämd åsigt, utan endast hafva fästat uppmärk¬ 
samheten på ‘ en af de frågor, hvilka afskrädessamlingen på 
Björkö möjligen kan komma att belysa. En förnyad undersök¬ 
ning skall måhända leda till ett bestämdt resultat. 
Efter denna redogörelse för djurlemningarna i den svarta 
jorden, återstår att nämna några ord om de derstädes anträffade 
menniskobenen. Enligt Sjöborg x ) skola två hela skeletter hafva 
funnits i jorden. Sjelf har jag endast funnit några få frag¬ 
ment spridda på vidt skilda ställen uti afskrädessamlingen. 
Dessa fragment äro ett i båda ändar stympadt lårben, ett 
likaledes stympadt pannben, en bit af ett parietalben, en half 
underkäk och två ryggkotor. De närmare omständigheterna rö¬ 
rande dessa bens läge i svarta jorden, känner jag olyckligtvis 
endast med afseende på underkäken. Rörande pannbenet har 
jag endast annoterat, att det träffats på 2 fots djup, och de öf- 
riga benen observerades först vid öppnandet af de säckar, hvari 
de af mina handtlangare kastats j ernte andra ben. Man skulle 
väl kunna antaga, att dessa menniskoben härröra från grafvar, 
hvilka blifvit under en aflägsen tid rubbade, men att denna för¬ 
klaring, åtminstone beträffande den nämnda underkäken, ej är 
användbar, blifver af det följande tydligt. Den anträffades på 
3J fots djup under sådana förhållanden, att den ej heller kunnat 
komma dit ifrån annat håll efter afskrädets hopande. Närmast 
Ö 1. c. p. 15. 
