100 STOLPE, UNDERSÖKNINGAR PA BJÖRKÖ. 
äro förfärdigade af grusblandad lera och mer eller mindre brända. 
Det enda hela exemplar jag sett, tillhör den Geologiska Byrån, 
och tillvaratogs jemte ett par andra, för öfver 10 år sedan vid 
den geologiska undersökningen af svarta jorden. Deras använ¬ 
dande är mig obekant. Dock synes skilnaden mellan en öfver- 
och en undersida antyda att de användts liggande och då har 
möjligen något föremål, som skulle hållas upprätt, fastsatts i 
hålet*). 
För öfrigt hafva i svarta jorden gjorts många fynd under 
äldre tider, rörande hvilka hänvisas till Sjöborgs Samlingar 
for nordens fornälskare, T. III. 
Genom köp har jag erhållit två bitar af bernstensperlor, 
perlor af glas (l mosaikperla) och carneol, slipade carneolstycken, 
genomborrade stentrissor (»snällare till spinntenar» Nilss.) af 
kalk och skiffer (en liknar fullkomligt den af Hadorph af- 
bildade »tvålstenen») m. m. hvilket allt uppgifvits vara funnet 
i svarta jorden. Mynt har jag olyckligtvis icke påträffat, eljest 
hade man kunnat få material till bestämmande af svarta jordens 
ålder. Sjöborg nämner visserligen att flera myntfynd blifvit 
gjorda i svarta jorden, men då man ej känner några närmare 
detaljer rörande dessa fynd, och det t. o. m. är sannolikt, att 
de träffats på eller nära* ytan, far man akta sig att från dem 
draga alltför bestämda slutsatser rörande åldern för de djupare 
liggande partierna. Alla tecken häntyda emellertid på att ho¬ 
pandet af afskrädet etc. fortgått ända till en tid, som kommer 
början af vår historiska tid temligen nära. 
Innan jag öfvergår till berättelsen om de företeelser, som 
mött mig vid undersökningen af sjön, vill jag i korthet beskrifva. 
✓ 
en stensättning, som jag vid en gräfning händelsevis påträffade 
i södra delen af svarta jorden på 1| å 2 fots djup. Stenarne 
voro vanligen af 1 \ fots diameter. Från den punkt, der sten- 
Ö Sedermera liar Herr Kapten O. £. Carlsund haft godheten meddela mig, 
att han år 1830 i Kalmar län, i närheten af Botorp sett en alldeles liknande 
lertrissa användas till lampfot. I hålet på trissan satt en trädpiune, på 
hvilken var uppträdd en konstlöst formad lerskål, som innehöll oljan och veken. 
