ÖFVERSIG T AF K. VETENSK.-AKAD.’ FÖRHANDLINGAR 1 87 2, N:0 1. 103 
stycke. Det enda spår af bernsten jag fann, var en liten obe¬ 
tydlig splittra, som dock visar, att jag var på rätta stråten. 
På stranden fann jag blott ett tumslångt stycke bernsten 
samt en hel hop små bitar. Genom köp lyckades jag deremot 
förskaffa mig icke så obetydligt med bernsten, som uppgafs vara 
funnen på denna del af stranden. Det största stycket är ungef. 
7 centimeter (2,4 dec.t.) långt och bredt, 2 c.mtr. (0,7 dec.t.) 
tjockt och väger 60 gramm. Dernäst komma ett par ej fullt 
hälften så stora stycken, och resten utgöres af småbitar. Det 
egendomliga med den bernsten, som uppkastas på stranden, är, 
att den ofta är bearbetad till perlor eller andra prydnader. 
Det är förmodligen denna omständighet, i förening med den 
ofullständiga kännedom man förr hade om den diluviala bern- 
stenens vidsträckta utbredning, som gjort, att man utan vidare 
undersökning antagit, att bernstenen blifvit hitförd genom men- 
nisk'ors åtgärd. Detta får dock ej ännu antagas såsom alldeles 
afgjordt. De tertiära bernstensaflagringarna hafva visserligen 
en ganska begränsad utbredning, men de diluviala omlagringarna 
af tertiär bernsten, äro vida mer kringspridda, än man förr 
föreställt sig. De förekomma öfver hela det nord-tyska låg¬ 
landet, ända ned åt Riesengebirge, i Polen etc., och förekomma 
på hela denna sträcka ytterst sporadiskt. Bernstensstyckena 
äro hopade på ett ställe i stor mängd (»Bernstein-nest»), och 
finnas ej på mellanliggande orter. I Sverige hafva vi sannolikt 
flera sådana »Bernsténs-nästen» på Skånes fastland, och i Hal¬ 
land har nyligen upptäckts en hithörande bildning, som blifvit 
noggrannt undersökt och beskrifven af Doc. Lundgren 1 ). T 
Finland har bernsten träffats i Ingo socken 2 ), således på ungefär 
samma latitud som Björkö, och vill man hafva ännu ett exempel 
på bernstenens lika nordliga förekomst inom grannländerna, så 
finner man ett sådant i den bernsten, som anträffats i Norge 
') Lundgren. Om förekomsten af bernsten vid Fyllinge i Halland. Öfvers. 
af K. V. A. Förhandi. 1871. p. 297—301. 
2 ) Nordenskiöld, A. Beskrifning öfver de i Finland fnnna Mineralier. Hel¬ 
singfors 1855. p. 156. 
