106 STOLPE, UNDERSÖKNINGAR PA BJÖRKÖ. 
med en forntida kolonisation på pålar i sjelfva sundet, så tala 
dock andra skäl starkt emot en sådan förklaring, och det för¬ 
nämsta af dessa synes mig vara det olämpliga läget. Bottnen 
i sundet är visserligen så lämplig för neddrifvande af pålar, som 
man gerna kan önska sig, men då erfarenheten från alla andra 
pålkolonier lärer, att de städse varit anlagda på lugnare, så 
mycket som möjligt mot häftiga vindar skyddade ställen *), så 
finna vi här deremot ett öppet sund, som vid sydliga och nord¬ 
liga stormar måste vara hardt nära lika upprördt, som de be¬ 
tydliga Björk- och Hofgårds-fjärdarna, hvilka det förenar. Denna, 
och några andra omständigheter, göra att man ej får spänna 
förhoppningarna på palbyggnader härstädes alltför högt. För mig 
synes ett annat sätt att förklara ändamålet med pålarna vara 
n 
enklare och naturligare. Ons stränder äro, såsom nämndt, mycket 
långgrunda, och vid det i fjor rådande ovanligt låga vattenståndet, 
var det* till och med på många ställen svårt att landa med en 
vanlig ekstock. Detta förhållande har kunnat göra det nöd¬ 
vändigt att förse stranden med ett slags hamnskoning, för att 
göra landningen beqvämare. Landningsplatsen måste i alla fall 
hafva varit ganska osäker, emedan den legat öppen för nordliga 
och sydliga stormar. De så kallade hamnarna Kugghamn och 
Korshamn äro små grunda vikar, son) ingalunda göra skäl för 
namnet. 
Har Ansgarii Birca legat på Björkö? Hittills hafva några 
fullt afgörande bevis härför ej blifvit framställda af de för- 
i 
fattare, som förfäktat denna åsigt. Sjelf har jag ej heller fått 
några, som bestämdt tala för eller emot detta antagande. Namn- 
likheten är intet bevis. Med hvilken grad af sannolikhet den 
svarta jorden kan betraktas såsom en bränd stadstomt, må man 
döma af den här lemnade beskrifningen. Rättast torde vara att 
tillsvidare lemna frågan om Birca fullkomligt öppen. Huruvida en 
förnyad undersökning i större skala skall utöfva något afgörande 
’) Hartmann. Ueber Pfahlbauten, namentlich der Schweiz, sowie über noch 
einige andere, die Alterthumskunde Europas betreffende Gegenstände. 
Zeitschrift für Ethnologie. II. Berlin 1870. p. 18. 
