8 
TORNGVIST, GEOLOGISKA IAKTTAGELSER I DALARNE. 
nig sådan. Dessutom fann jag äfven till utseendet fasta massor 
af en svart diorit, men är ej fullt säker på, att de ej kunna 
vara stora, djupt nedsjunkna block. 
Hyperit. 
Granit. 
Uti Ickåns dalgång, som kröker sig omkring Fagerberget, 
men pa något afstand derifrån, och sedermera sträcker sig ut¬ 
med Röjeråsen och Wikarbybergen, synes ej fast sten. Vatten¬ 
draget genomflyter mestadels myrartade ängar, stundom såsom 
vid Lidqvarnen, genomskärande en rullstensås. 
Norr om Granmor samt ostligt från Röjeråsen och Fager¬ 
berget ligger Tofåsen, ett ganska högt berg, som uppgifves hafva 
formen af en kullstjelpt båt. Vid Käsgårdarne, belägna på 
sjelfva höjden, synes granit med köttröd fältspat och ringa qvarts, 
men vid fäbostället gamla Tofåsen visar sig utom granit äfven 
en flnkornig gneiss. Den senare bergarten har jag äfven sett 
fast på ett par andra ställen af berget; fläckar af en forn gneiss- 
betäckning qvarligga således här och der på graniten. Mellan 
gamla Tofåsen och Carl Tofåsen fann jag på ett ställe —-jag 
tror fast — klar qvarts med inbäddade fältspatskristaller. I 
södra delen af Tofåsen, pa Vikarbyns mark, är ett qvartsbrott 
nedsprängdt. Qvarts och fältspat hafva der urskiljt sig i stora 
isolerade massor; glimmern är mera sparsam. 
Nära Tofasens östra sida framflyter Draggån. Följer man 
detta vattendrag uppföre från dess förening med Vinterån, träf¬ 
far man först silurbildningarne vid Sägbron, hvilka följa ån ett 
stycke, och sedan vid Backa qvarn (Draggqvarnen) granitklippor, 
