70 SUNDELL, UNDERSÖKN. OM DEN ELEKTRISKA INDUKTIONEN. 
+-Kl +i?i 
4 n&abi . ( 5 ). 
J r J {R 2 + R 2 + z 2 + 2Ry ) 2 
—.ßj i — 
I ofvan beskrifna försök kunna de särskilda trådvindnin- 
garna i rullarne anses som cirklar, hvilkas medelpunkter ligga 
uppå z-axeln och hvilkas planer äro parallela med «ry-planet. 
Det senast funna uttrycket för den elektromotoriska kraften 
låter således använda sig för beräkning af induktionsströmmens 
intensitet för olika värden på R, R 1 och z. Ehuru de särskilda 
trådvindningarna i en rulle hafva något olika radier, får man 
dock ett tillräckligt noggrant värde på utslaget, om man vid 
beräkningen använder ett medelvärde på radien. För att er¬ 
hålla detta medelvärde har till rullens inre radie adderats för 
de större rullarne det ena trådlagrets tjocklek eller 0,0 5 cm. och 
för de mindre rullarne rännans halfva djup eller 0,i5 cm. De 
större rullarnes radie blir således 21,7 cm. och de mindres 7,i 
cm. Vidare har såsom medelvärde på afståndet från en tråd- 
vindning i den ena rullen till en dylik i den andra antagits de 
ofvan anförda värdena på z . Betecknas utslaget för induktions- 
strömmen med «7, får man 
+-ßl 
J = 4ncR°-ilmn f _ _. ( 6 ), 
J {R 2 + R l 2 + z 2 + 2Ry) 2 
-R, 
\ 
der l betecknar induktionsbanans ledningsförmåga, m och n tråd- 
vindningarnas antal i den inducerande och den inducerade rullen 
samt c en konstant, i hvilken a och b anses ingå. Vi införa en 
ny variabel u =: -- samt sätta 
R 2 + R 2 + z 2 
2 RR, 
— a . 
"I 0 . «0 
da vi ta 
+1 
eller 
J = tic Y 2RR X ilmn ( — v l^_ 
J <«+«)* 
— i 
J — ne Y ZRR\ ilmn A . (7), 
