74 SUNDELL, UNDERSÖKN. OM DEN ELEKTRISKA INDUKTIONEN. 
50 
52.8 7 
34.8 
35.i 
—0.3 
60 
52.i 9 
22.6 
22.5 
+ 0.i 
70 
51.84 
15.4 
15.2 
+ 0.2 
80 
53.li 
10.9 
11.0 
—O.i 
90 
52.26 
7.9 
7.9 
0 
100 
50.2 9 
5.9 
5.7 
+ 0.2 
Med. 
52.4 5. 
* 
Serien 3. 
^3 
II 
JrÖ 
— 7.1, mn 
= 2438, Z = 86.i, 
*' = Tg 
z 
■h 
J 
Diff. 
Beräkn. 
Observ. 
10 
49.6 3 
153.7 
154.5 
—0.8 
15 
49.7 7 
68.2 
68.8 
—0.6 
20 
49.i 7 
34.8 
34.7 
+ O.i 
25 
49.71 
19.8 
19.9 
—O.i 
30 
48.3 3 
12.2 
11.9 
+ 0.3 
40 
49.66 
5.5 
5.5 
0 
Med. 
49.38. 
Häraf synes, att öfverensstämmelsen mellan de beräknade 
och observerade utslagen är så god, som man kan önska, och 
fullt tillräcklig att bekräfta grundformelns giltighet. Icke mindre 
tillfredsställande är öfverensstämmelsen mellan värdena på J r 
Vi fingo nämligen: 
för serien 1. 2. 3. 
Jj. 49.95 52.45 49.38. 
Medelvärdet på J l blir 50.59 med sannolika felet + 0.636. Dif¬ 
ferenserna mellan de särskilda värdena på J Y och detta medel¬ 
värde måste anses obetydliga, om man tager i betraktande de 
enkla experimentela hjelpmedlen. 
4. Vi öfvergå nu till de fall, då vid integrationen den 
första termen i expr. (1) försvinner. Vi tänka oss, att den in¬ 
ducerade cirkeln i det läge, som den antogs hafva i föregående 
försök, vrider sig ett fjerdedels hvarf kring en med «/-axeln pa¬ 
rallel diameter. Derigenom komma de båda banorna i ett rela- 
