78 SUNDELL, UNDERSÖKN. OM DEN ELEKTRISKA INDUKTIONEN. 
Herr Edlund l ) visat, i h varje händelse är ytterst ringa. In- 
duktionsrullen ställdes derföre, såsom i nästföregående försök, i 
^-planet åt ena sidan om 2-axeln så, att den befann sig något 
öfver den i ^y-planet liggande inducerande rullen. Strömvändaren 
placerades omedelbart framför stapelns poltrådar. Sedan ström¬ 
styrkan blifvit uppmätt, blef tangentbussolen, hvars lednings- 
motstånd var ringa i jemnförelse med motståndet i stapeln och 
den inducerande rullen, uttagen ur den inducerande strömmens 
bana samt fortfor att vara aflägsnad under de egentliga induk- 
tionsförsöken. Yid öfvervägande af orsakerna till utslaget i 
magnetometern böra följande momenter tagas i betraktande: l:o 
induktionen mellan de båda rullarne; 2:o induktionen af den in¬ 
ducerande rullen på magnetometerns rulle och ledningstrådar; 
3:o induktion, förorsakad af stapelns poltrådar; 4:o det di¬ 
rekta inflytande som strömmen i den inducerande rullen kan 
hafva på magnetnålen, emedan afståndet mellan rullen och 
magnetometern ej är oändligt stort; 5:o samma inflytande af 
.strömmen i stapelns poltrådar. Ledningstrådarne från ström¬ 
vändaren till disjunktorn samt från denna till de båda rullarne 
voro hoptvinnade och deras inflytande kan således negligeras. 
Likaså kan den förut omnämnda svaga thermoelektriska ström¬ 
men, som uppstår i disjunktorn, lemnas utan afseende, då ut¬ 
slaget för densamma enligt anställda försök icke uppgick till 0,2 
skaldelar (åt lägre tal på skalan). Betecknas utslaget för första 
och andra termen i l:o med a och 6, i 2:o med a x och6 l5 samt 
i 3:o med a 2 och b 2 , utslaget i 4:o med c och i 5:o med c x , så 
blir hela utslaget = a + a x + a 2 + b + b x + b 2 + c + c v Då den in¬ 
ducerande strömmen vändes, ändrar a, a x och c tecken, så att 
utslaget, då försöket upprepas, blir =— a — a x + a 2 + b + b x + 
+ b 2 — c + c x . Summan af de båda utslagen blir =2 (a 2 + b 2 + 
H- b + b x + Cj). Storleken af a 2 + b 2 + c x undersöktes särskildt så¬ 
lunda att den inducerande rullen uttogs ur ledningen. I följd 
af det minskade ledningsmotståndet blef strömstyrkan ganska 
betydlig, d. v. s. = Tg. 52°. Det oaktadt uppgick icke utslaget 
') Öfv. af K. Vet.-Akad. Förh. 1872, sid. 32. 
