ÖFVERSIGT AF K. VETEXSK.-AK Ai). FÖltll AN Dl.INGAR 1872, N:0 2 . 141 
under tiden för denna vegetations förekomst derstädes, hvarföre 
den således ingalunda bör räknas till »nutida bildningar»; un¬ 
dantag härifrån sker dock måhända vid större åar och sjöar, 
der ännu i dag svämmlera kan tankas uppstå. De hindrande 
orsakerna till denna bildnings fortfarande torde dels vara det, 
under nu radande blida klimat, i smärre bäcken starkt utveck¬ 
lade organiska lif, som förorsakar bildandet af pa sin höjd ler- 
blandad gyttja, i stället för ren lera, dels torde äfven den starkt 
utvecklade vegetationen hindra nedsköljandet af lerpartiklar från 
kullar och sluttningar, vid smältningen om våren af de numera 
så obetydliga snömassorna. 
För att lemna en öfversigt af de förändringar, som vegeta¬ 
tionen efter istiden undergått, torde följande uppställning kunna 
tjena, hvarvid vegetationsvexlingarne i Danmarks torfmossar an¬ 
ses vara en omedelbar följd af det förmildrade klimatets inver¬ 
kan ända från den arktiska vegetationens tid, i det att hvarje 
efterföljande vegetation utträngt och ersatt den föregående r ). 
| Al regionen. 
Torf 
? | Ek regionen. 
Furu regionen. 
Jsp regionen. 
Sötvattenslera Dryas 2 ) regionen. 
Morän. 
Då conserverandet af de funna bladen ofta är svårt nog, 
torde det slutligen äfven vara på sin plats ätt här yttra något 
derom. Bladen böra, om möjligt , skiljas från leran, för att se¬ 
dermera fästas på papper eller, ännu bättre, på glas, i hvilket 
') Denna uppställning grundar sig på verkliga undersökningar i Danmark af 
Etatsrådet Professor Japetus Steenstrup och författaren. Redan på förhand 
kunde man naturligtvis med all sannolikhet förmoda, att så skulle vara. Men 
det som förlänat dessa arbeten särskildt intresse är dels, att undersökningen 
gällt leror omedelbart under »skogsmossarne», der hela den uppställda lager¬ 
följden verkligen förefinnes, och dels, att Betula nana anträffades såväl i leran 
som i den understa tor Men. 
Ehuru mig veterligen redogörelse ännu ej blifvit lemnad för dessa ar¬ 
beten, torde jag dock ej träda grannlagenheten för nära genom detta med¬ 
delande. 
2 ) Jag kallar denna region för Dryasregion efter den allmännaste arten, Dryas 
octopetala. Bortsatta undersökningar torde dock dela denna region i tvänne,. 
en öfre karakteriserad af Salix reticulata, en undre af Salix polaris. 
